o některých eruptívních horninácli z okolí Mělníka a Mšena. 35 



Sloh její jest sloupovitě balvanitý^ barva tmavošedá a struktura 

 porfyrická; v základoí hmotě, na oko skoro celistvé, jsou obsaženy 

 velmi četné vrostlice basaltického augitu, 12 — 10 mm velké. Některé 

 l)artie horniny obsahují méně porfyrického augitu. 



Základní hmota jest mikroskopicky hypokrystalická, sestávajíc 

 hlavně z krystalků augitových, dílem úzkých, značně podlouhlých, 

 dílem širších a krátkých a ze skla nahnědle zbarveného. Menší díl 

 základní hmoty činí hauyn idiomorfně omezený a magnetit, jenž však 

 náleží částečně ku nejstarším vyloučeninám horniny, jsa obsažen i ve 

 vrostlicích augitových. Sklo jest barvy hnědé a činí místem souvislé 

 partie s dutinou vyplněnou hmotou zeolitovou, částečně i hmotou, 

 spíše na čiré sklo upomínající. Místem objeví se zrnko nefelinu nebo 

 tenký sloupek apatitu nebo vrostlice amíibolu. 



Vrostlice augitu jsou ve výbruse barvy žlutavěhnědé s hojnými 

 jádry sytě zeleného aegirického augitu neb slaběji zbarveného pře- 

 chodu k tomuto. Místy vyskytují se i celé vrostlice aegirinického 

 augitu se silným pleocliroismem mezi barvou sytě zelenou a citró- 

 nově nažloutlou. Lištičky augitu ve hmotě základní jsou průměrně 

 0'08 mm dlouhé, barvy vždy žlutavěhnědé. Množství veškerého au- 

 gitu zaujímá asi % celé horniny. 



Hauynicliý nerost jest vyvinut v individuích různé velikosti, 

 z nichž největší dosahují až O' 12 mm v průměru. Větší individua 

 bývají allotriomorfně, menší však idiomorfně omezena. Průřezy jsou 

 ve výbruse na četných místech barvy slabounce namodralé a spatřuje 

 se v nich uzavřený prášek rudní, někdy tak hustě, že na prvý pohled 

 činí částečně dojem zrn magnetitových. Množství hauynického nerostu 

 jest méně než ^/^g celé hmoty horniny. 



Magnetit vyvinut jest ve tvaru mikroskopicky drobných i větších 

 zrn a zaujímá asi ^g veškeré hmoty. Vedle magnetitu roztroušeny 

 jsou v hornině též krystalky pyritové, poněkud větší nežli zrnka 

 magnetitová. Hnědé sklo jest lomu nižšího než kanadský balsam a 

 jest tedy povahy jiné než nahnědle sklo z limburgitové horniny z Ko- 

 stelce. Vedle skla zdají se tu býti též stopy nefelinu. Mikrochemickou 

 reakcí dokázáno v hornině dosti Na, jež přináleží sklu, dílem též ha- 

 nynickému nerostu a pravděpodobnému nefelinu. — Byla též nalezena 

 pseudomorfosa serpentinu po olivínu. 



V hornině jsou hojné dutiny a pukliny vyplněné hmotou zeoli- 

 tickou, jež jest částečně zřetelně natrolithem a pochází pravděpodobně 

 odtud, že po ukončení erupce proudily ve vnitru hmoty horké pra- 

 meny, které tuto hmotu osadily. — Vývojem jsou nejstarší z nerostů 



