36 III- Břetislav Zahálka: 



amfibol, apatit a olivin. Hauyn počal se tvořiti teprve po ukončení 

 vývoje vrostlic augitových, ježto často obrysy těchto určují tvar vět- 

 ších zrnek hauynových. Vývoj menších zrnek hauynových ukončen byl 

 patrně před vývojem alespoň větší části augitu hmoty základní. 



Hornina jest hauynofyrem, ač hauynem není právě ještě bohatá. 

 Obsahem hanynu odlišuje se od blízkých augititů, činí však jiěkný 

 přechod od těchto ku blízké hornině Nosalovské a tím naznačuje 

 přechod od augititů ku ostatním kyselejším horninám hauynem bo- 

 hatým. 



Hauynofyr z Hosalovského vrchii. 



Nosalovský vrch, jihovýchodně od obce Nosalova se zdvihající 

 skládá se téměř až ku samému vrcholu z kvádrového pískovce pásma 

 IX., nejvýše pak prostoupen jest erupcí basaltiçkoii, ve které otevřen 

 jest veliký lom. Kontakt přístupný není a též rozloha erupce zřejmě 

 patrná není, zdá se však, že těleso eruptivní proráží pískovce v po- 

 době sloupu. Erupce byla opět příčinou, že vrstvy křídové v soused- 

 ství zůstaly do značné výše zachovány. Sloh horniny basal tické jest 

 balvanitý a ovětráním balvanů vznikají koule. Z uzavřenin cizích 

 hornin pozorovány byly četné úlomky vypálených slínů i pískovců 

 křídových. 



Barva horniny basaltické jest tmavošedá, struktura porfyrická ; 

 z drsné, na oko skoro celistvé, hmoty základní vynikají hojné 1 až 

 12 mm velké krystaly basaltického augitu. výjimkou pouze nalezen 

 byl krystal augitu 35 nim dlouhý. Ve výbruse jsou prostému oku 

 zřetelná táž zrna magnetitová a zbytky magmaticky korrodovaných 

 starších vyloučenin basaltického amfibolu, mikroskopem pak vynikne 

 též něco poměrně hrubých krystalků apatitových. 



Základní hmota složena jest mikroskopicky z podlouhlých kry- 

 stalků augitových; dílem dosti tenkých, dílem i širších, menší díl za- 

 ujímá hauyn a magnetit, oba idiomorfuě vyvinuté, vše pak jest se- 

 tmeleno malým množstvím nefelinové a skelné hmoty. Akcessorickou 

 příměs hmoty základní činí šupinky biotitii. 



Vrostlice augitové jsou v tenkých průřezech barvy žlutavěhnědé, 

 vyvinuté zonálně s okraj ním proužkem poněkud tmavěji nahnědlým 

 neb nafialovělým a obsahují hojná jádra přechodu ku aegirinickému 

 augitu, místy i sytě zelená jádra vlastního aegirinického augitu, kte- 

 rážto poslední jeví silný jdeochroismus mezi barvou sytě zelenou a 

 skoro citrónově žlutou. Zajímavá jest jedna vrostlice dutě vzniklého 



