40 in. Břetislav Zahálka: 



S popisem mým, až na to, že o sklu ve hmotě základní praví, že 

 náleží dílem nefelinu, dílem leucitu. Ony okrouhlé neb protáhlé shluky 

 jehliček pyroxenovýcU s vnitřní hmotou zeolitovou, jež způsobeny byly 

 uzavřeninami cizích hmot, vykládá za ,,rychle utuhlou a tudíž ne- 

 úplně krystalovanou hmotu, kolem níž sousední, zřejmé krystalické 

 součástky směsi čedičové hustě se nahromadily," načež praví dále, že 

 „stalo se patrně magma, vyloučivši podíly železa, velmi kyselým a 

 pozbyvši za touže příčinou roztopnosti, vyloučilo se rychle v podobě 

 na polo krystalo váných konkrecí," Avšak uzavřená cizá zrna kře- 

 menná v některých oněch shlucích mikrolithů pyroxenových a srov- 

 nání s podobnými zjevy v hornině z Vrutice a i v literatuře popsa- 

 nými vysvětluje s dostatek původ míst takových. 



Plagioklasický iDasalt plagioklasem chudý s olivínem 

 a hojnými vrostlicemi amfibolu, z Housky. 



V samé obci Housce, 5 hm severně od Mšena, při cestě, jež 

 vede od zámku na východ, jest malá vyvýšenina, jejíž půda, barvy 

 šedé, hnědé až rezavé jest zvětralou horninou basaltickou^) a obsa. 

 huje dosud malé úlomky původní horniny. V nejbližším okolí vynikají 

 kvádrové pískovce pásma IX., ale kontakt přístupný není. 



Čerstvější zbytky horniny basaltické jsou barvy tmavěšedé a 

 struktury porfyrické. V základní hmotě, na oko skoro celistvé, jsou 

 vyloučeny četné vrostlice basaltického amfibolu a poněkud méně taktéž 

 četných vrostlic basaltického augitu, porůznu i zvětralé zrno olivínu. 

 Vrostlice dosahují 1—6 mm velikosti. 



Struktura hmoty základní jest mikroskopicky velmi jemná a pro 

 příměs skla jest hyalopilitické blízká. Hlavní součást hmoty záldadní 

 činí augit, vyvinutý v podobě krátkých, tenkých neb i širších jehliček, 

 ve značně menší míře zastoupeny jsou jemaé lištičky živcové, ve kte- 

 réžto směsi roztroušeno jest dosti hojně magnetitových krystalků a 

 uéco poměrně hrubších tabulek biotitu a stopy nerostu hauynického. 

 Živce jest sice ještě méně nežli v hornině z Vinné hory u Mšena, 

 přece však ještě tolik vzhledem ku množství hmoty základní, že jest 

 nutno vzíti naň zřetel při pojmenování horniny. 



Vrostlice augitové jsou ve výbruse barvy žlutavěhnědé, částečně 

 nafialovělé s hojnými jádry aegirinického augitu neb slabšími přechody 



^) O erupci této zmiňuje se C. Zahálka: Pásmo VIJI. kříd. útv. v Pojizeří, 

 pg. 14. Vést. král. čes. spol. uáuk. 1903. 



