o některých eruptivních horninách z okolí Mělníka a Msena. 45 



Lom příslušný založen je na JV svahu. Uzavřeniny ze sousedních 

 křídových pískovců jsou vzácné. 



Hornina jest struktury drobně porfyrické, barvy tmavošedé, 

 v základní hmotě jsou obsaženy sporým počtem velmi drobné vrostlice 

 basaltického amfibolu a augitu a obojí dosahují velikosti 7-2 — Vl.,mm. 



Základní hmota objeví se v mikroskopu složena z dosti jemných 

 lištiček živcových, jimž přimíseno jest poměrně hojně jehliček augitu, 

 velmi bledě hnědavě zbarvených, tak že jejich množství vynikne 

 teprve, když sníží se kondensor, kromě toho jest tu nemálo drobných 

 zrníček magnetitu a krystalků hauynického nerostu, taktéž něco málo 

 skla. Ojediněle nalezne se krystalek apatitu neb titanitu. Místem lze 

 tušiti též něco hmoty nefelinové. Celkem struktura hmoty základní, 

 nehledí-li se na příměs skla, blíží se pilotaxitické. Je-li v některé 

 partii skla poněkud více, přechází v hyalopilitickou. 



Živce vyvinuty jsou pouze jakožto součást hmoty základní. Jsou 

 rozměrů velmi malých, průměrně 0*08 mm dosahujících. Jeví se býti 

 l)onejvíce dvojeny a dle úchylky zhášení a lomu světla byl v nich 

 poznán střední oligoklas a něco málo sanidinu. Uspořádání jich jest 

 zcela nepravidelné, nejsou seřaděny ňuidalně jako v hornině předešlé; 

 zaujímají značně přes V2 ^^lé hmoty horniny. 



Vrostlice aiigitové jsou ve výbruse barvy nazelenalé a tvoří 

 přechod ku aegiriuickému augitu ; zonální proužkování bývá hojně 

 vyvinuto, při čemž bývá jádro nazelenalé objato úzkým pásmem žlu- 

 tavěhnédého augitu basaltického, což opět souhlasí s celkovým 

 geologickým výskytem obou zdejších hornin. Nazelenalé partie augi- 

 tových průřezů jeví dosti silný pleochroismus. Ve hmotě základní 

 činí augit jehličky průměrně 009 mm dlouhé. Veškerý augit zaujímá 

 přes Vs celé hmoty horniny. 



Magnetit vyvinut jest v podobě drobných zruéček a jen vzácně 

 lze spatřiti zrnko větší. Množství jeho činí asi ^j^o hmoty. 



Hauynichý nerost vyvinut jest ve tvaru drobných zrnek neb 

 i krystalků, které ve výbruse dávají průřezy čtyřboké neb šestiboké; 

 vzácněji vystupuje vetší krystal. Vetší individua jsou čirá a opatřena 

 při okraji rámečkem tmavým, způsobeným množstvím uzavřených 

 jemných částeček rudních. Drobnější zrnka liauynová jsou někdy úplně 

 přeplněna rudním práškem a čirá hmota hauynického nerostu jen slabé 

 prosvitá, tak že na prvý pohled upomínají až skoro na zrna magne- 

 titová. Dle mikrochemické reakce, kterou dokázáno v hornině mnoho 

 Na, dá se souditi, že ku hmotě bauynové jest přimíseno též poměrně 

 dosti hmoty noseanové, neboť dokázané Na přináležeti musí hlavně 



