52 III. Břetislav Zahálka: 



turu mají mnohé tracliyty, leč od typické struktury trachytické, jakou 

 jeví horniny z lomů na JZ svahu hory, liší se tím, že individua živ- 

 cová nejsou stejnoměrná. Kromě toho jeví se v mikroskopu v lomu 

 zastižená partie horniny býti značně porušena a prostoupena práškem, 

 hlavně z rozkladu noseanu pocházejícím. 



Vrostlice sanidinu jsou tabulkovité dle plochy M, menší lišty 

 jsou protažené dle osy a. Téměř každá, jen poněkud větší vrostlice 

 činí dojem, jakoby byla krajem korrodována, ježto jsou na hranách 

 a rozích více méně zaobleny, tu a tam lze též pozorovati hlubší du- 

 tinky, vyplněné hmotou základní. Ve hmotě základní činí živec lišty 

 průměrně 0*2 mm dlouhé, většinou dvojené. Dle úchylky zhášení a 

 lomu světla určeno, že převládá sanidin a sodnatý sanidin a že pří- 

 tomno jest též něco oligoklas-albitu a oligoklasu středního. Obsah 

 živců jest o něco větší nežli v hornině z JZ svahu Vrátenské hory 

 a zaujímá přes V2 c^^^ hmoty horniny. 



Hmota augitová jest vývinem shodná s hmotou augitu partie 

 horniny z JZ svahu hory a zaujímá celkem necelou ^g veškeré hmoty 

 horniny. — Magnetitu jest ještě něco méně nežli v hornině z lomů 

 doleních. — Pokud se týče ostatních vlastností, jest tato partie hor- 

 niny též analogická partii z lomů doleních až na to, že průřezy hau- 

 ynického nerostu nejsou namodralé, dle produktů rozkladu obsahují 

 nepochybně též dosti hojně kalcia. — Mezi akcessorickými součást- 

 kami zjištěn byl rutil, jen vzácně roztroušený v podobě velmi drob- 

 ných zrnéček ve hmotě základní, obrysů většinou oblých a též srost- 

 lice dle plochy P'^, barvy tmavohnědé až černé byly pozorovány. 



Ze značné velikosti vrostlic sanidinových možno snad souditi, 

 že vývoj jejich poněkud déle trval, nežli vývoj vrostlic téhož nerostu 

 v partiích hornin z lomů doleních. Sanidinové vrostlice uzavírají mí- 

 stem drobná zrnka magnetitu, ba i augitu. Celkem lze i světlejší tuto 

 partii horniny nazvati hauynickým trachytem, který zevnějším habiteu] 

 přibližuje se trachytům ještě více než v partiích spodních. Není tudíž 

 vyloučeno, že jest zde vyvinut jakýsi slabý ohlas poměrů Lípové hory 



BoŘicKÝ^) ve svém díle o čedičích popisuje z Vrátenské horj 

 horninu, která již dle popisu jest naprosto odlišná od naší a řadí j 

 mezi nefelinity. Vyhledav příslušný výbrus Bořického, shledal jsem 

 že se tu jedná nepochybně o změtení vzorků. 



^) Petrograf. studia čed. horstva. pg. 79. 



