54 III- Břetislav Zahálka: 



uěco oligoklasu. Veškerá hmota živcová zaujímá asi ^/g celé hmoty 

 horniny. 



Veškeré vrostlice augitové náležejí augitu aegirinickému jako v hor- 

 nině z Vrátenské hory a jsou ve výbruse většinou celé nazelenalé; 

 pouze v jádrech některých zjištěny byly stopy po přechodu k augitu 

 basaltickému, barvy žlutavě hnědé, místy nafialovělé. Zonální proužko- 

 vání se střídajícími se pásmy silněji aslaběji zelenými jest hojně vy- 

 vinuto. Augit ve hmotě základní jest též augitem aegirinickým a prů- 

 měrná velikost' zrnéček činí 008 mm. Veškerá hmota augitová zaujímá 

 asi V4 hmoty celé horniny. 



Magnetitem jest hornina velmi chudá, podobně jako trachyt 

 z Vrátenské hory. Vedle drobných zrnéček ve hmoté základní, jen 

 vzácně vyskytují se zrnka větší. 



Větší ináiviána. hauí/nicJcého nerostu činí zřetelné vrostlice a jsou 

 omezena idiomorfně, menší až velmi malá jsou omezena allotrio- 

 morfně, nejmenší pak zrnka zdála by se býti součástkou hmoty zá- 

 kladní. Při okraji individuí jest hmota načervenalá následkem pro- 

 měny drobounkých, čeraýců rudních zrnéček ve hmotu haematitovou. 

 Uprostřed větších individuí bývá hmota změněna v zrnitý zeolit. 

 Veškerá hmota hauynického nerostu zaujímá asi ^/^ celé hmoty 

 horniny. 



Mikrochemickým zkoumáním dokázáno v hornině velmi mnoho 

 Na; vzhledem na malé množství skla a nefelinu náleží část Na též 

 hauynickému nerostu. — Nejstarší součástkou horniny vedle apatitu 

 jest titanit, jenž dosti často vyskytuje se jako uzavřenina ve vrostlicích 

 augitových. Postupný vývoj ostatních součástek dál se analogicky jako 

 v traehytu z Vrátenské hory. 



Hornina jest dle mineralogického složení svého liauynickým 

 trachytem a jest velmi podobna traehytu z Vrátenské hory, lišíc se 

 pouze poněkud jemněji vyvinutou strukturou. Popis Bořiokého sho- 

 duje se pomérně dosti s mým a liší se pouze uvedeným větším množ- 

 stvím nefelinu a poznámkou, že snad i něco leucitu v hornině jest 

 přítomno. Za leucit pokládal Bgřický nejspíše hmotu sklovitou, jak tomu 

 nasvědčují již svrchu uvedená některá srovnání Bořiokého a mých po- 

 pisů hornin. 



Kusy horniny druhé, tuším basaltické, obsahují ve zvětralé 

 hínotě základní 2—11 mm dlouhé krystalky amfibolu. Pro značné 

 pokročilé zvětrání nemohla býti hornina tato mikroskopicky přesněji 

 určena. 



M 



