o některých eruptivních horninách z okolí Mělníka a Mšena. 77 



Porovnání kyselých hornin s trachytickými a trachybasaltickýnni 

 horüiuami Bořického, popsaných s názvy různých fonolitû, čedičů 

 trachytových, fonolitových a andesitových stíženo* ba místy i zne- 

 možněno jest nedostatečným definováním druhu augitu a zmatkem 

 v rozeznávání augitu od amfibolu vůbec. Také druhy živců nebývají 

 BoŘicKÝai vždy dosti určité definovány. 



Horniny kyselé zdají se býti staršími nežli ostatní horniny bá- 

 sičtéjší, jak možno souditi z geologického výskytu obou hornin na 

 Lípové hoře, kde hornina kyselá, tvořící jádro vrchu, jest obemknuta 

 básičtější horninou augititickou, a ze Spitzbergu, v jehož tufovitó 

 hornině augititické uzavřeny jsou úlomky horniny kyselé; s takto 

 přijatou posloupností hornin na Lípové hoře souhlasí též způsob zo- 

 nálního proužkování augitu kyselejší horniny této lokality, kde jádro 

 aegirinického augitu objato jest pásmem augitu basaltického. Srov- 

 náním pak posloupnosti této s onou Hibschem ^) pro eruptivní horniny 

 Českého Středohoří stanovenou, odpovídaly by naše horniny kyselé 

 HiBscHovÝM starším fonolitům a části trachytických a tefritických fo- 

 nolitû. 



KosENBuscHûv pojem trachydolerit nahrazen v pojednání tomto 

 názvem trachybasalt, ježto horniny takto definované bývají struktury 

 drobně porfyrické a nikoliv doleritické a povahou svou naznačují pře- 

 chod mezi skupinou trachytů a plagioklasických basaltů. 



') Geol. Ivarte d. böhm. Mittelgebirges nebst Erläiit. Blatt. II., pg. 23, 

 Blatt V., pg. 41. 



