o X. Karel Thon: 



roztočů s respektováním pokud možno všech detajlů a otázek. Je při- 

 rozeno, že prvý pokus ten mél mnoho slabých stránek. Tam jsem se po- 

 kusil stavěti systematiku na základech nejen morfologie, ale i jemné 

 histologie. A znám málo skupin živočišných, kde by u nejbližších 

 nejen skupin, ale i rodů tolik bylo růzností a kde by specifita nejen 

 jednotlivých tkaní, ale i jednotlivých elementů buněčných s takovou 

 praegnantností vystupovala, jako právě u roztočů. A prvý pokus teu 

 vedl aspoň k tomu, že navázala naň celá řada systematiku, ale i Sig 

 Tiioit začal studovati anatomii roztočů podrobněji. On ve dvou pracích 

 popsal a vyobrazil velmi precisně a s respektováním všech detajlů 

 histologii kůže u některých rodů, pak nalezl řadu nových žláz u vodulí 

 a jeho poslední, velká a důkladná práce o srovnávací anatomii pro- 

 stigmatů bude sloužiti bez odporu za základ k bádáním dalším. 



Následující sdělení jest ukázkou a částí větší monografie, v níž 

 chci vyčerpati jemnou anatomii jednoho acarida, o jehož skladbě ne- 

 měli jsme dosud vůbec tušení, do pokud možno posledních podrob- 

 ností. Také po illustrační stránce podal bych rád vyobrazení co 

 možno nejdokonalejší, 



Material velmi obsáhlý a výtečně konservovaný obdržel jsem od 

 prof. A. Brauera v Marburku (v Hessensku) z jeho expedice na 

 Seychelly. Je to prvý větší a dobře fixovaný materiál tohoto rodu 

 vůbec. 



Jak materiál byl fixován, nevím; ani sběratel sám se na to již 

 nepamatuje. Ale byla to jedna z nejjednodušších a nejobvyklejších 

 method. Material byl konservován výtečné, takže udržení nejen hrub- 

 ších ale i nejjemnějších elementů histologických překvapuje a předčí 

 vše, co dosud v tě věci nejen u roztočů, ale i u arachnoideí vůbec 

 mi bylo známo. Zkoumání se dalo z největší části na sériích řezových. 

 Jest pochopitelno, že chitin poskytoval při řezání značných obtíží. 

 Ani ne svou tvrdostí, jako hladkostí a pružností. Nůž mikrotomu 

 velmi často přeskakoval a řezy byly nestejné tlouštky. Proto zvířata 

 s chitiuera řezal jsem jen k vůli organologii a zjištění vztahů jednot- 

 livých orgánů k pokryvu chitinovému. V mnohých případech konala 

 ovšem tu dobré služby Lendenfeldova mtthoda přetírání objektu před 

 říznutím parafinem. Osvědčila se mnohem lépe a řezání šlo mnohem 

 rychleji, než jak tomu při přetírání řezů coUodiem, jak činil Pürcell. 

 Řezy za takovýchto okolností nikdy nemohly býti tenčí než 10 fí, 

 obyčejné řezal jsem 15 [i. K vystižení jemnější skladby buněk zba- 

 voval jsem zvířata chitinu. Poněvadž mohutný systém svalový je pevné 

 srostlý s pokryvem dutinovým, připravovalo vypraeparováuí útrob 



