o žlazíích Holothyridû. 21 



buňky váčku coelomového, jakož i oporné elementy, o nichž později 

 budeme mluviti, barvy modravě violové. 



V dutině váčku nalezl jsem někdy značné shluky sekretu, o němž 

 však nemohu podati zpráv, je-li baso- či acidofilním. Beze vší po- 

 chyby vznikl tu diffusí z haemolymphy váček na zevnějšku obklopu- 

 jící, podobně jak tomu u crustaceí. Dalších domněnek a srovnání s ji- 

 nými skupinami živočišnými pronášeti nechci, ježto nebylo možno ex- 

 perimentovati na živých zvířatech. 



Obr. 4. Část příčního řezu nejmladším individuem v končině coelomovélio váčku 

 (Delatíeld, rubin S -(- orange G). Basalaí části těl buněk, skládajících váček, 

 počínají vrůstati mezi buňky žlázy coxalní. A) laloky žlázy coxalní, bl) lymfocyt, 

 si) sloupkovité tělo buněčné, vh) distalní, membranosní výběžky, vh) basalní, do 

 intercellularných prostor žlázy coxalní vrůstající vj'bëzky. C) dutina coelomového 

 váčku. N'a buňkách žlázy coxalní dosud nerozlišena markantně vrstva corticalní 



od endoplasmy. 



Zbývá ještě zmíaiti se několika slovy o vývodu, V obou větvích, 

 hlavní i vedlejší, blízko spojení se jich ve společný vývod stávají se 

 buňky značně kratšími, jsou široké, intercelullarní prostory však stále 

 pěkně patrný a vyvinuty, také rozlišení vrstvy corticalní a endoplasmy 

 zachováno, ale na vývodu nabývají buňky zase rázu epithelového. Roze- 

 znávám tu část basalnou vývodu a část distalní, ale ony do sebe úplně 



