c)ß X. Karel Thon: 



viti o tom, zda jest to zuak druhový nebo stadium fysiologické, či 

 spíše patliologické. Tato třetí možnost zdá se nejvíce pravdě se 

 blížiti, poněvadž také v jiných orgánech (na př. malpighických žlázách) 

 shledal jsem nápadné nepravidelnosti. Žláza ta jest podobným způ- 

 sobem stavěna, jako žlázy normální, dosáhla pouze neobyčejné hyper- 

 plasie. Buňky se nadmíru zmnožily a žláza tvoří obrovské laloky 

 (T. IL 16.), jež vnikají daleko do nitra těla, obracejí se vzhůru i na 

 zad, vkládají se mezi silné trachealní kmeny a objímají téměř celé 

 atrium a vestibul systému trachealního. Žláza obsahuje velmi četné 

 a velké shluky sekretu, jenž bére původ svůj ze sekretových hrbolků 

 na jednotlivých buňkách. Hrbolky ty vykazují namnoze vláknitou 

 strukturu a sekret jest zprva vláknitý, později se roztěká. V každé 

 buňce sedí jádro zase pěkně kulovité a váčkovité. Poměry chroma- 

 tinu jsou tu nadmíru zajímavý, objevuje se dočasné tvoření nukleolů, 

 vedle toho však nalezl jsem tu v bezprostřední blízkosti jádra velmi 

 krásné chromidialní struktury, z nichž chromatin v jádře bére svůj 

 původ. Touto otázkou zde blíže se obírati nebudu, poněvadž bude 

 svého času předmětem specielní práce. 



Do skupiny popsaných dosud žláz počítati nutno konečně 



^ orgán parastigmalní, 



o němž jsem se už při jiné příležitosti zmínil. Na zvířatech praesen- 

 tuje se na povrchu jako malé, okrouhlé, bledé místo na okraji pla- 

 stronu mezi třetí a čtvrtou coxou pod stigmatem trachealuím. Leží 

 těsně na hranici, kde plastron spojuje se s carapaxem. 



Za normalných okolností a ve většině případů jeví se nám 

 orgán ten na praeparátech jako váček, utvořený z buněk nade vší po- 

 chybnost původu hypodermalního, jež sedí na tenké homogenní ba- 

 salní membráně. K membráně té přikládají se ze zevnějška tu a tam 

 buňky, častěji vlákna vazivová. Váček nasedá těsně na silný chitin 

 plastronu. Hypodermis, z malých, většinou kubických buněk složená, 

 jež opatřeny jsou jádrem, jsou dobře distinktní a naplněny poměrně 

 řídkými, ale velikými zrny pigmentovými, oválního neb více méně 

 kulovitého tvaru a hnědé barvy, těsně doléhá k basalní membráně 

 váčku. 



Uvnitř váčku nalézáme následující: Na basalní membráně sedí 

 buňky veliké, více méně kubického tvaru, dokonale distinktní. Na basi 

 se dotýkají, dále však ku středu jsou úplně odděleny. Jelikož zjev 



