4 XVII. Cenèk Zahálka: 



lze často zrněnu faciovou vystihnouti, spadá-li do polohy přechodní. 

 Ze dvou stran přichází tu proti sobě petrograficky zcela různé vrstvy; 

 z jedné slin (po případě písčitý jíl), z druhé kvádrový pískovec kaoli- 

 nický. Slíu vysílá výběžky do pískovce a vytrácí se v něm klínovitě 

 Také může býti vrstva slinu do kvádrovce vnikající trvalejší a vyklíní 

 se v pískovci o mnoho metiů dále. Vrstvy slinu vnikající do pískovce, 

 proměňují se obyčejné v pisčitý jíl, někdy však své slinité složení až 

 do konce udržují. Naproti tomu zase pískovec vysílá výběžky do slinu 

 a vytrácí se v něm rovněž klínovitě. Tak se vrstvy dvou facií do sebe 

 střídavě zakliňují, jsou velmi nepravidelné, někdy zvlněné. Vykliňo- 

 váni vrstvy některé děje se jazykovitě někdy prstovitě jak na proíilu 

 vertikálném tak horizontálném. 



Porovnáme-li tento zjev s popisem tektoniky vrstev ve vše- 

 obecných geologiích, shledáme, že odpovídá uložení vrstev střídavě se 

 vykliňujících. V našem případě jeví se však toto střídání vyklinujících 

 se vrstev velmi nepravidelně, v divokém prostupování výběžků jedné 

 facie ve druhou. Budeme tuto změnu faciovou v našem českém útvaru 

 křídovém nazývati : Faciová směna střídavé se vyJcliňující. 



Takové změny faciové zvláště jsou přístupné v souvrství Xc. 

 na obvodu okresu, o němž jsme předeslali^ že má tvar trojúhelníka 

 určeného vrcholy: Malá Skála, Mladá Boleslav, Jičín. Zvláště pěkně 

 odkryté nalezl jsem na Chlomeckém hřbetu, Markvartické vysočině 

 a Velíšském hřbetu. Obraz 55. znázorňuje styk dvou facií jednoho 

 a téhož souvrství Xc4. jak se jeví ve stěně lomu zvaného „Skála" 

 u Chlomecké myslivny na profilu 147. Jedna facie složena je z kvádro- 

 véJio pískovce kaolinického bílého {pb) neb žlutého {pš) jemnozrnného, 

 druhá facie složena je z písčitého jílu (j). Jíl nadržuje místy vodu {v). 

 Uzavřený jílem obrys pískovce uprostřed obrazce je příčný průřez 

 výběžku pískovcového, který se před stěnou lomu, t. j. k západu vy- 

 tratil, avšak k východu souvisí s mocnou partií téhož kvádrovce, 

 kterou spatřujeme po pravé, t. j. JZ. stěně lomu. Facie kvádrového 

 pískovce vůbec se tu k západu vytrácí a na její místo nastupuje facie 

 písčitého jílu. („s" na obr. 55. značí ssutiny zakrývající hlubší vrstvy 

 v lomu.) 



Každým krokem mění se scenerie kvádrového pískovce s písčitým 

 jílem. Na obrazci 56. spatřujeme styk kvádrového pískovce slinitého (p) 

 s pískovcem jílovitým (p;) tence deskovitým, který též v jz7 přechází (j). 

 Je to u souvrství poněkud mladšího nežli v předešlém nálezisku, a sice 

 Xc7. profilu 145., jak se jeví ve stěně Panského lomu na pokraji 

 lesa, za šancemi, poblíž P. Marie, S. od obce Chlomku. 



