„£, XVII. čeněk Zahálka: 



v západní stráni Voškobrdu pozorovati jest již od úpatí 200 m 

 n. m. černá vku, jaká bývá v zdejším okolí v oboru pásma X. Nemů- 

 žeme však tvrditi, co za vrstvy jsou pod touto ornicí. I výše nad 

 úpatím sesouvají se vrstvy jilovité s hora sem pošinuté a důkladně 

 pokrývají spodní vrstvy pásma X.; teprve blíže k vrcholu zhotoviti 

 můžeme po západní straně vrchu následující 



Profil 144. 



Vrchol Voškohrdu. Trigon. bod. 285 m n. m. 



í d. Slinit^ vápenec deskovitý, zvonivý, na povrchu bélavý, dále -j 



od povrchu šedý až tmavošedý. Čerstvý je dosti pevný a proto 



se vybírá ku stavbě. Na povrchu se rozpadává snadno (roz- 



hasí). Má nápadný Inoceramus Brongniarti 4"5 



I 4. Slin podobný 2 , avšak o něco pevnější 9*0 



3. Pevnější lavička glaukoniticlcého slinu šedého s tmavošedými 

 >^ skvrnami, se zlomky kostí rybích, Micraster sp., Inoceramus 



%l sp., a bohatou mikroskopickou faunou, zejména Cristellarií, >r 



Bairdií, jehlic spongií Q-l 



bc.[ 2. Slin měkký, šedý s tmavošedými do modra skvrnami, na 

 povrchu zbělá, s mikroskopickým glaukonitem a drobnou 

 faunou. V něm je Terébratula semiglobosa (zř), Inoceramus 



BrongniarUizv) 15'0 



1. Slin jako 2., místy i bělavý, pevnější vápnitý slin s četnými 

 ( zlomky zkamenělin. V něm Micraster breviporus 4*5 ) 



Nepřístupné vrstvy pásma X 251*9 m n. m. 



Vrstvy našeho profilu 144. na Voškobrdu popsal Frič^*) jako 

 své Březenské vrstvy, to jest jako naše pásmo IX. v Březně, i roze- 

 znává s hora dolů: 



Bílé zvonivé opuky inoceramové t. j. naše Xd. 

 Šedé inoceramové opuky, t. j. naše Xbc. 



V souvrství Xd. uvádí Fric: 



Cladocyclus Strehlensis Gein. 



Aspidolepis Steinlai Gein. 



Scaphites Geinitzi D'Orb. 



Aptychus. 



Pinna nodulosa Reuss. 



Avicula pectinoides Reuss. 



'*) Teplické vrstvy str. 45. a 46. Obr. 18. vrstvy 6. a 7. Březenské vrstvy 

 str. 40. 



