•jQ XVII. Čenék Zahálka : 



50. Markvartice— Sobotka. 



Profil 159. Obr. 72. 



Nejvyšší polohy, zřídka stráně a úpatí, Markvartické vysočiny 

 pokryty jsou důkladné diluvialní blinou žlutou, která bývá často 

 dosti písčitá a u porovnání s diluvialními blinami (obyčejně co löss) 

 jiných krajin křídových v Čechách méně úrodná. Zdejší hlíny jsou 

 totiž často naváty ze zvětráni n kvádrových pískovců souvrství Xc. 

 a těm chybí vápenec. Proto jsou hlíny ty chudý vápnem a třeba jim 

 vápno bud šámou z cukrovarů aneb navážením zvětralých slínů zdej- 

 ších dodati, aby půdy jejích úrodnějšími se staly. Takové hlíny jsou 

 zejména od Zelenské Lhoty přes Skuřinu a Mrchojedy k Markvarti- 

 cuni. Mocnost jejich je různá, někdy dosti veliká Tak při S. straně 

 Markvatic je až b m mocná. V oboru slínů souvrství Xd. bývá hlína 

 diluvialní někdy velmi dobrá, dosti vápnitá a mastná jako to je v ob- 

 vodu vrchu Óakově pří. S. straně Markvartíc. 



Pod diluvialní hlínou bývá někdy zachován ve slabé vrstvě di- 

 luvialní štěrk, jehož oblázky bílého křemene dosahují velikostí pěstě. 

 V severním obvodu Markvartické vysočiny, zvláště mezi Markvarti- 

 cemí a Sobotkou, dosahuje diluvialní štěrk s pískem několik metrů 

 mocnosti. Tak jest v rozsáhlé pískovně při silnicí z Markvartíc do 

 Sobotky Z. od Zajakur, kde ve výši as 370 m n. m. odkryty jsou 

 vrstvy štěrku a písku do hloubky 3 m, aniž základu jejích dosaženo. 

 Obsahují hlavně žlutý křemenný písek, který ponejvíce ze zdejších 

 kvádrů pásma X. pochází, v němž jsou oblázky křemene bílého, méně 

 žlutého a nejméně červenavého. Vedle nich vystupuje hulimíhu po- 

 dobný vrstevnatý černý křemen, zelenavý phylit, který také v žíl- 

 kách v křemenu se spatřuje, šedá r^ola biotitická a šedá rula musko- 

 vitová, konečně kusy jemnozrnného Jcvádrového pískovce, zcela takové 

 jako jsou v oboru zdejšího souvrství Xc. Oblázky jmenovaných ne- 

 rostů a hornin dosahují až velikosti pěstě a jen kusy kvádrového 

 pískovce bývají též větší. 



Severní svah Markvartické vysočiny pokryt je právě mocnými 

 pásmy štěrku a hlíny diluvialní. Pásmo štěrku sahá tam od vrcholu 

 Oakova (396 m n. ni.) podle Sobotecké silnice až před Lhotu Staň- 

 kovu, ku rozcestí silnic (360 m n. m.), odtud pak až do Sobotky 

 diluvialní hlína panuje. Podle západního svahu Čakova, dle lomů 

 pískovcových, v lese ukrytých, poblíž silnice, rovněž po Z. straně 

 Čakova a dle sporých známek Z. od silnice do Sobotky, lze tento 

 profil sestaviti: 



