Pásmo X. křídového útvaru v Pojizeří. 7]^ 



Profil 159. 



Vrchol Cakova. Trigonom. bod 396 m n. m. 



Diluvium. Hlína žlutá, pod ní stopy roztroušeného stěrku s oblázky bí- 

 lého křemene až do velikosti pěsté. 



' í 2. SUn tmavošedý, při povrchu v šedý a zažloutlý jíl roz- 

 I padlý. 



X 



1 1. *s 



Silnice. 886. 



n 



{ 1. Slin tmavošedý, se šupinkami muskovitu, tence deskovitý, na 

 I povrchu úplně rozpadlý, pokryt v lese u silnice žlutým pís- 

 { kern, který sem byl s vyšších vrstev diluvia splaven .... 2-2 J 

 383-8 



í 3. Kvádrový pískovec kaolinický, bez vápence, přechod zjemno- 



Izrnného do drobnozrnného, bílý, šedý a žlutý, křehký ; není 

 I dobrým stavebním kamenem jako týž od Skuřiny a Mrchojed. 



S \ I Zrnka kaolinu má bílá, jako mák velká 30 



cl /=" 



I Dnn Inmii .^80» ^.^_»i_i_ à 



Dno lomu 380-8 

 2. Nepřístupné kvádrové pískovce kaolinické jako 3. 



í 1. Kvádrové pískovce kaolinické, které snad budou míti ještě 



^^ slabé mezivrství slínů. Nepřístupno. } 



330? 



( 2. Kvádrový pískovec kaolinický, bez vápence, po případě stolice ^ 



! pískovce vápencového, několik metrů mocné, střídají se s vrst- ! g 



I vámi slinu. jg 



^ 1. Slin tmavošedý skládá spodní část souvrství. j 



Dno údolní po J. straně Sobotky. 260 m n. m. 



Fric ^^) uvádí z kvádrových pískovců okolí Sobotky Pholadomyu 

 noduliferu Münst. (Může býti též ze severního okolí Sobotky.) 



51. Dolní Bousov— Ylóí Pole— Hlaloměr. 



Profil 160. Obr. 78. 



Sliny spodní části pásma X. souvrství Xď., v nichž žádné 

 lomy se nenalézají, poněvadž pro snadné větrání ku stavbě se ne- 

 hodí, jsme zvyklí posuzovati jen v nahodilých jamách, silničních pří- 

 kopech a p. Bývají obyčejné v teninké lupénky, na samém povrchu 

 v jíl rozpadlé. Proto nám bylo příjemno poznati v Dolním Bousově 

 mocné a pevné desky slinu z hloubky 6 w ze studnice č. d. 220. na 



^^) Chlomecké vrstvy str. 19. 



