- . XVII. čeněk Zahálka: 



52. Dolní Bousov— Spárenec. 



Profil 161. Obr. 72. 



Západní stráň Markvartické vysočiny mezi Dolním Bousovem 

 a Spářencem jeví takové poměry vrstev pásma X. jako mezi Dolním 

 Bousovem a Hladomeří. Při cesté z Dolního Bousova přes Zahrádku, 

 na východ k Myslivně prozrazuje jilovitá šedá půda vznik svůj z de- 

 skovitého, tmavošedého do modra slinu, jenž tvoří její podklad. Týž 

 odkryt je v jílovišti ve výši 240 m. Také při cestě ze Zahrádky přes 

 Šance až do Pávovy cihelny lze na některých místech pod šedým 

 jílem odkrýti týž slin co dříve a rovněž v Pávové cihelně mezi 255 

 a 260 m n. m. Od Pávovy cihelny jdeme dle potoka ku Spářenci 

 roklí. V břehu jeùo tu a tam odkryty jsou sliny podobné; často však 

 jsou břehy potoka i stráně Spářenecké rokle posety balvany kvádro- 

 vého pískovce, s vyšších poloh sem svalené. Teprve nejvyšší poloha 

 stráně u Spářence složena je ze žlutavých neb šedých kvádrovců kao- 

 linických, jemnozrnných, s pevnějšími lavicemi vápnitého pískovce. 

 Temeno stráně, jako celá pláň u Markvartic, pokryta je diluvialní 

 žlutou hlinou s podloženým štěrkem. 



Při nedokonalé přístupnosti vrstev lze jen tento profil na- 

 značiti : 



Profil 161. 



Temeno stráně u Spářence. 371 m n. m. 



Diluvium. Žlutá hlína s podloženým štěrkem. 



í v. Kvádrový pískovec kaolinickj'^, jemnozrnný, žlutavý neb šedý, hloubš í ^ 

 i slabé vrstvy sUnu. ] 



as 322 



X 



S*^ h. Slin tmavošedý, deskovitý, na povrchu v šedý jíl rozpadlý. Od Pá- , 



2 I vovy cihelny vzhůru povalují se na jeho povrchu tu a tam balvany | S 



kvádrového pískovce s hora sesutého. Ve vyšší poloze stolice pískovce | g 



\ kaolinického. I 



Dno údolní J. od Dolního Bousova. 240 m n. m. 



Fric ^'^) posuzuje vrstvy našeho pásma X. mezi Dolním Bouso- 

 vem a Spářencem takto: „Východně od Dolního Bousova přicházíme 



") Březenské vrstvy str. 39. 



