76 



XVII. Cenèk Zjhálka: 



TreučÍQ směrem ku Bažantnici, kde zapadá pod sliny pásma X. 

 Všude jinde potkáváme se na Kosmonosské výšině jen s pásmem X. 

 a to v délce od Pojizerské stráně u Debř a Bradlce až po Všeborsko, 

 od Z, ku V. a v šířce od Klenice u Repova až po Trenčín, od J. 

 na S. Nižší, východní část Kosmonosské výšiny pokryta je zvláště 

 mezi Koprníkem, Žitnovsí a Všeborskem známým diluvialním štěrkem 

 jizerským. Západuí polovice zvedá se do větší výše, má pásmo X. 

 ve větší mocnosti zachováno, poněvadž je proraženo na několika 

 místech čedičem mezi Kosmonosy, Horními Stakory a Bradlcem; 

 z těch zvláště nejvýše se zdvihá známá Baba (360 m n. m.) 

 u Brejlová. 



Z profilu pravé stráně Jizery (obr. 34a.) je známo, že výchozy 

 vrstev útvaru křídového ve stráni jizerské od Dolního Krnska až po 

 Debř stoupají a v Debři nejvyššího místa zaujímají. Odtud klesají 

 pak opět ku Bakovu. Právě tak je tomu v levém břehu Jizery na 

 úpatí Kosmonosské výšiny. Od Bezděčína a Dobrovice vstoupají vrstvy 

 následkem sklonu JV. až ku Kosmonosům, kde největší výše nabý- 

 vají a odtud vidíme zase klesati vrstvy následkem sklonu SV. ku 

 Bakovu. 



Již v pojednání našem o pásmu IX. v Debři (profil 73.) a Chudo- 

 plésích (profil 76.) poukázali jsme k tomu, že na Kosmonosské výšině 

 spočívá na pásmu IX., a sice na jeho nejvyšším souvrství bryozoickém 

 IXf?., pásmo X. Nejnižší souvrství glaukonitické Xa. není tu pří- 

 stupno, za to však vrstvy vyšší v podobě tmavošedého slinu. Již 

 jílovitá, mastná, vlhčí půda prozrazuje se na celé Kosmonosské vý- 

 šine. Povstala větráním slinu. Největší výše a mocnosti dosahují sliny 

 tyto na vrchu Babě u Brejlová. Studny (na př. č. d. 15 v Chudo- 

 plesích), vyčištěné škarpy silniční, četné jámy, zvláště u bývalé cihelny 

 SZ. od Kosmonos, vykazují všude tence deskovitý, tmavošedý, měkký 

 slin jaký jsme vídali buď na Chlomeckém hřbetu aneb na protější 

 straně Jizery mezi Zvířeticemi, Malou Bělou a Bitouchovem v oboru 

 souvrství X6. ; avšak mocnost zachovalých vrstev slinitých pásma X., 

 která u Brejlová asi 98 m obnášeti může, poukazuje k tomu, že 

 v nejvyšší poloze těchto slínů v obvodu Baby mohly by se nalézati 

 také vrstvy pískovců z oboru nejspodnější části souvrství Xc, jak 

 jsme se je učili znáti na blízkém Chlomeckém hřbetu. Mocná ornice, 

 která se ze slínů tvoří, nedovoluje nám sledovati vrstvu za vrstvou 

 v oboru pásma X. Kosmonosské vysočiny a tam, kde bychom i sou- 

 vrství Xc. konstatovati mohli, pokryt je mimo to povrch zemský 

 ssutinami čedičovými a bujným porostem lesním. 



