,p.rv XVII. čeněk Zahálka: 



nejblíže vyšší jilovité sliny souvrství X&. přístupny byly před obcf 

 Pt.dolem, v obci samé, na cestě z Podola do Sychrovka, jakož 

 i v příkrých svazích vrchu Káčova nad Podolem, kde pošinování 

 zvětralého slinu v podobě jilovitých hrází ve velkých rozměrech se 

 děje. I zde najdeme nad slínem kvádrovce souvrství Xc. a konečně 

 v nejvyšší kupě čedičové proměny nejvyššího souvrství Xc. jako 

 v předchozím profilu. 



74. O čedičové erupci v Sychrovku. 



Profil 98. Obr. 53, 54. 



Severně od Mnichova Hradiště zdvihá se mezi obcemi Sychrovkem 

 a Podolem vrch Káčov. Je podlouhlý a směr podélné osy jde od JV, 

 ku SZ. Na temeni jeho nalézáme plno stop po proměněných pískovcích 

 pásma X. následkem vypálení, aneb lépe řečeno upražení vyvřenim 

 čediče. Totéž jeví se v západním boku Káčova mezi Sychrovkem 

 a Bažantnicí. Čedič sám strmí ve špičaté trosce na nejseverozápad- 

 nějším konci temene, objímá svými sloupy na témž místě proměněné 

 vrstvy pískovců pásma X. a pokračuje po SZ. boku valně z povrchu 

 již vylámaný skrze obec Sychrovek pořád ve směru SZ. a přetíná 

 silnici tamnější. Pod silnicí nedaleko ovčína hradu Zásadky, lámal se 

 r. 1901, kdež styk jeho se slinitým jílem pásma X. pěkně byl odkryt. 



Erupce tato zasluhuje bližšího povšimnutí. Mocnou rozsedlinou 

 směrem od JV. ku SZ. vyvřel olivinický čedič barvy černé od Káčova 

 přes Sychrovek vrstvami křídového útvaru. My vidíme jej na povrchu 

 prostupovati pouze v oboru nejvyššího pásma X., skrze slinité jíly a 

 kvádrové pískovce. 



V dolním Sychrovku pod silnicí otevřen byl v lomu r. 1901 

 v podobě žíly, jejíž šířka nebyla úplně odkryta, až do hloubky 8 m. 

 Z čediče tloukl se štěrk na silnice. Čedič byl ve styku se slínem 

 jilovitým a tvořil žílu směru již popsaného, která byla o úhel 60^ 

 skloněna ku JZ. Při této JZ. straně byl sUn jilovitý as 20 až 30 cm 

 od žíly čedičové velmi jemně písčitý, barvy šedé, úplně zachovalý. 

 Šuměl v kyselině jako odjinud. Při čedičové žíle asi v šířce 20 až 

 30 cm je tento slin jilovitý tvrdší, tmavošedý až černý. 



V kyselině vře ještě dosti. Nebyl tudíž čedič při vy vření již 

 tak horký, sice by byl sliuitý jíl ještě více změněn a zbaven kyseliny 

 uhličité. Ovšem je také možné, že byl vápenec při vyvření čediče 

 rozložen, avšak později zase infiltrován. Mezi tímto ztvrdlým jílem 



