2Qß XVII. Čeněk Zahálka: 



Profil tento nás učí, že od Vyskře ku Všeni pozbývá souvrství 

 kvádrového pískovce na pevnosti i na mocnosti. 



78. Mokrý, Yšeň, Pohoří. 



Profil 183. Obr. 68, 83. 



Skalní ostroh Všeňský je nejzápadnějším výběžkem Hruboskalska, 

 proto poznání vrstev jeho má pro nás větší cenu. Ze studia našeho 

 o pásmu IX. je známo, že vrstvy útvaru křidového mají zde na druhé 

 straně Jizery sklon k JV. a směr od JZ. k SV. Týž směr má také 

 Jizerské údolí od Loukova k Turnovu. Při vystupujícím dnu údolním 

 blíží se témě pásma IX. ke dnu údolnímu tak, že u Přeper zapadá 

 pásmo IX. úplně pod dno (viz profil na obr. 34b.). Proto sliny, které 

 počínají v našem profilu následujícím ode dna údolního, budou nále- 

 žeti ku nejhlubšímu souvrství Xö., i lze tedy podle toho posouditi 

 mocnost souvrství pásma X. 



Sled vrstev ze dna Jizerského údolí u Mokrého přes Všeň na 

 Pohoří je tento: 



Profil 183. 



Temeno hřbetu Z. Pohoří, Cota 371 m n. m. 



d. Slin šedý, pokryt všude diluvialní hlínou žlutou. Pod hlínou 



je v jíl vodu nadržující rozpadlý 25 m 



346 



X 



3. Kvádrový pískovec kaolinický, drobno- až hrubozrnný, bílý 

 neb žlutý. V nejvyšší poloze poněkud pevnější, tak že kvádry 

 z něho zhotovené obstojné drží, přece však je dosti křehký. 

 Y prostřední poloze jsou kvádry ponejvíce v písek roz- 

 sypány 18 



^^ 2. Kvádrový pískovec, týž co 1. takřka úplně rozsypán; poloha 



jeho pokryta diluvialní hlínou žlutou 6 



1. Kvádrový pískovec s chudým tmelem kaolinickým, místy bez 

 tmelu, jemnozrnný, nejčastěji žlutý, méně šedý. Často v písek 

 při povrchu rozsypán a v něm vězí ještě zachovalé poněkud 

 kusy pískovce. Odkryt při úpravě cesty r. 1902 21 



301. Okraj lesa 



