|Oß XVII. Čeuěk Zahálka: 



dvora. Ve stráni nad Červeným dvorem je viděti právě tak jako 

 v blízkých Mokřinách polohy jílovité a v cestě nad .Červeným dvo- 

 rem v}-stupovaIy mezi těmi sliny pevné a tvrdé lavice pískovce váp- 

 nitého. Tyto náleží spodní části souvrství Xc, kdežto nejvyšší úplné 

 v pískovec kvádrový proměněné, jsou již při temeni hřbetu, v lese 

 při cestě do Jeušovic. 



Sklon vrstev bude tu JZ. 



Povšimneme si především polohy souvrství pásma X. v profilu 

 od Jizerské stráně mezi Dolanky a Hrubým Rohozcem přes Malý 

 Eohozec až na temeno hřbetu před Jenšovicemi. 



Profil 193. 



Vrchol výšiny mezi Jenšovicemi a Mokřinami. As 395 m n. m. 



í ( jj. Kvádroví) pískovec kaolinický, jemnozrnný, žlutý s bílými 

 středy, s jemnými šupiakami muskovitu, jemnými zrny bí- 

 lého kaolinu a černého glaukonitu. Místy má drobné zrnko 

 křemene. Velmi křehký, takže je obyčejně v písek rozpadlý. 

 Při kopání jam došlo se v hloubce 1 m na zachovalý kvádr 



(v ICse při cestě k Jenšovicům) 25 



. as 270. 



I 



o 



a. Slin Šedý, při povrchu v jíl rozpadlý, střídá se s lavicemi 

 pevnými a tvrdými pískovce vápnitého kulovitého (kvarce) 

 velmi jemnozrnného, šedého. Tento pískovec má zřídka šu- 

 pinku muskovitu, vápenec tvoří tmel křemenným zrnkům a 

 má místy četná zrnka a drobky uhelné černé. Na povrchu 



se koule pískovce povalují 30 



as 340. — 



h. Slin šedý, pokrytý mezi Malým íi Hrubým Kohozem diluvialní 



hlínou žlutou 51 (35) m 



289. 



a. Slinily pískovec glaukonitick^ známý z Károvska, pokrytý diluvi- 

 alní hlínou žlutou as 1'3 m 



Základ: Pásmo IX. souvrství cl. viz profily 107, 108. 287-7 m n. m. 



Čísla v závorkách značí pravděpodobnou mocnost. 



Druhý profil zhotovíme od Červeného dvora podle cesty vzhůru 

 směrem na sever až k vrcholu hřbetu olesněného. 



