Pásmo X. křidového útvaru v Pojizeřf. |.J7 



Pískovec haematitový, deskovitý, jemno- až drobnozrnný, má 

 zrnka křemenná stmelena práškem haematitu. Někdy je haeraatit ve 

 hloučkách malých. Od něho má pískovec barvu jako cihlu červenou. 

 Poněvadž se větráním mění tento haematit v limonit, nabývá pískovec na 

 povrchu větráním barvu hnědou neb žlutou. V Xí". v Plakánkách u Kosti. 



PísJcovec livádrový Jcaolinický je nejrozšířenější horninou í)0 

 slínech v pásmu X. v Pojizeří. Hlavní součástkou jeho jsou zrna 

 křemene buď jemná, drobná neb hrubá. Dle toho rozeznáváme pískovec 

 tento: jemnozrnný, drobno- a hriibozrnný . Nejvíce je pískovců jemno- 

 zrnných. Také bývají pískovce jemnozrnné, v nichž hrubá zrna ojedi- 

 něle se vyskytují. Zrna křemene jsou čirá, bílá, žlutavá, šedá, tmavo- 

 šedá, místy zarůžovělá, zřídka černá. V Xc. na Chocholce má i ojedi- 

 nělé ohláshy křemene bílého neb čirého, aneb obojí barvy. Oblázky 

 tyto dosahují velikosti lískového oříšku. Po křemenu je nejvíce kaolinu. 

 Týž tvoří zrna jemná, drobná, ba i hrubá, bílá, méně zažloutlá. Zrna 

 kaolinu vznikla větráním živců, hlavně orthoklasu. Křemen a kaolin 

 dodávají pískovcům barvu bílou, šedou, zažloutlou neb žlutou. Slídy 

 vyskytují se co muskovit neb biotit. Prvá je obyčejná, druhá řidčí. 

 Nejvíce je slíd na jižním okraji Jizerského delta mořského. Čím dále 

 k severu, t. j. k ústí Jizery křídové, tím více ztrácí se slídy, zvláště 

 biotitu, takže v severních pískovcích muskovit jen sám a to ještě 

 vzácně se jeví. V kvádrových pískovcích Chlomeckého hřbetu vyskytuje 

 se muskovit i biotit. U porovnání se zrny křemene a kaolinu je slída 

 sporá. Na ložích bývá hojná. Glaukonit je ve kvádrovcích velmi vzácný 

 ku př. vXf. u Jenšovic. Limonit v prášku jemném zbarvuje někdy písko- 

 vec do žlutá. Často bývají v kvádrových pískovcích bílých vrstvičky 

 (pruhy) žluté. Mnoho limonitu jeví se v souvrství Xc. v Borech 

 u Bořku podoby žilek, vrstviček neb konkrecí vězících v obyčejném 

 kvádru. Popisujeme je v příslušném profilu. V Domousnicích je v Xcl. 

 kvádrovec porovitý a stěny pórů vyloženy jsou povlakem limonitu; 

 podobně v X&. u Blatce blíže Roveňska. 



Na Sokole v oboru X('/3. má nejvyšší poloha kvádru prášek 

 haematitový, čím nabývá pískovec červené jako cihla barvy. V Xf, 

 uLibošovic má kvádr plátky a skvrny šedého jílu. 



Kvádrové pískovce kaolinické nejsou zpravidla pevné a tvrdé, 

 nýbrž křehké a podléhají snadno denudaci podle trhlin, rozsedlin 

 a loží, jak jsme to popsali o podobných pískovcích v oboru pásma IX. 

 v Polomených Horách. Také se vydrolují na povrchu kvádrů známé 

 důlky, které dávají povrchu pískovce tvar voštinovitý, známý na 

 kvádrovcích pásma IX. v Polomených Horách. 



10" 



