Použití ponorného rofraktometrii v analysi potravin. 



5 



kdežto dříve tuto houževnatě zadržuje. Při teplotě 100" jsou již značné 

 ztráty sublimací vzniklé pozorovatelny v prvé hodině. Ve vodní su- 

 šárně Borgmannově neztrácí vůbec veškerou vodu ani po 4hodinném 

 sušení vinou toho, že v sušárně této jest proudění vzduchu malými 

 otvůrky ve dvířkách značně stíženo. Při sušení ve vodní sušái'ně 

 obyčejně jsou poměry obdobně, jako suší-li se při teplotě 85^' C. 



Vzhledem k tomuto faktu zdálo se nám použití refraktometru 

 pro stanovení hodnoty vodných roztoků koffeinu velice výhodno. Ne- 

 byloť by pak vůbec třeba roztok odpařovati a výparek sušiti, nýbrž 

 přímo příslušně zřediti a hodnotu refraktometiúckou určiti. Rozhodli 

 jsme se tudíž tabulku refraktometrických hodnot vodných roztoků 

 koffeinu vypracovati. 



Sestavení tabulky (viz přílohu). 



K sestavení tabulky vzat byl zřetel na všechny okolnosti, jimiž 

 správnost její byla by zaručena. Koffein ke stanovení základních bodn 

 použitý byl naprosto čistý (čištěn dle výše uvedeného způsobu). Ta- 

 bulka počítána je^t na normální teplotu 17"5*^ C, při níž destillovaná 

 voda ukazovala na 15. díl stupnice v refraktometru. Ku přesnému zřeďo- 

 vání roztoků vykalibrovány baiíky při teplotě 17-5" C. Postupováno bylo 

 takto : Přesně odvážená množství koífeinu spláchnuta do 50 cm^ baniček. 

 Za účelem rychlejšího rozpouštění koffeinu ponořeny baíiky do horké 

 vody. Po rozpuštění ochlazeny a v lázni 17 5'^ C teplé až po známku 

 doplněny. Roztok takto upravený brán ku pozorování refraktometri- 

 ckému. Během pokusů jsme konstatovali, že na teplotu roztoku zkou- 

 šeného má vliv nejen teplota vodní lázně, v níž se kádinky s rozto- 

 kem nacházejí, nýbrž také teplota vzducliu okolního ; nespokojili jsme 

 se tudíž pouhým Y^hodinným působením vody 

 17,5° C teplé, nýbrž teploměrem míchali jsme 

 zkoumaný roztok v kádinkách a kontrolovali 

 skutečnou jeho teplotu. Při tom shledáno, že 

 dolení vrstvy roztoku měly téměř vždy teplotu 

 vodní lázně, ale vrchní vrstvy bývaly teplejší. 

 Mícháním svrchu řečeným docílili jsme stejno- 

 měrného oteplení roztoku. Za vhodné k tomu 

 účcli máme zařízení kádinek vedle zobrazených 

 s teploměrem spirálovitě zatočeným k míchání 

 kapaliny způsobilým. Pozorování konali jsme oba 

 odděleně a z nálezů námi oběma vyšetřených, 

 které ostatně se nikdy valně nelišily, vzat 



