24 lí. Fr. Schuster: 



V histologickém rozboru žlázy C. Tinkce stěn toho přechodu je nápadně 

 světlejší, nežli obou se tu spojujících komponent. 



Připojeni této žlázy (C) k vesice terminální děje se buď 

 pouhým zúžením její dutiny, při čemž stěny tohoto přechodu mají 

 částěně ještě charakter zmíněné žlázy, jednak již vesiky terminální. 

 Mnohdy ještě hořejší část váčku zachovává ještě charakter žlaznatý. 



Vesica terminalis (D). 



(tab. flg. 26, 13a, b, 14). 



Stěny terrainálního váčku složeny jsou z nízkého jednovrstevuého 

 epithelu. Jednotlivé komponenty tohoto jsou sploštělé buňky, průřezu 

 vřetenitěho. Kratší průměr rovná se 1-5 — 2 ^t, delší měří 7 — 10 /t. 

 Jádro má průměr 1 — 12 ^t. Vesica je rozdělena zaškrcením ve dva 

 díly, při čemž hořejší polovina je značné větší nežli polovina dolní. 

 Přechod žlaznaté části, jak jsem podotkl, je přímý, tak že mnohdy 

 hořejší stěna vesiky mívá charakter žlázy C. Hořejší i dolejší část 

 terminálního váčku jest uložena ve vrstvě svalové. Přechod obou 

 částí jeho je opatřen sphincterem. (Viz schéma v textu. Ob. 2.) Okružní 

 svaly obklopují váček a propůjčují mu elasticity. 



Vývod zevní {E). 

 Konečný vývod orgánu exkrečního utvořen jest ze dvou kom- 

 ponent. Jedna zachovává týž charakter jako váček terminální, t. j. 

 epithel vystýlající, tento vývod jest roven epithelu doluí části váčku 

 terminálního. Jinak řečeno: vnitřní část vývodu tvoří zúžená vesica 

 terminalis. Druhá část vývodu zachovává charakter pokožky, jejímž 

 vchlípením byla povstala. Jest vystlána kubickým epithelem, jenž za- 

 chová dosti daleko ještě kutikulu (Tab. fig. 10. a 11.). Buňky 

 mají průměr delší asi 9//^, kratší 4 — 5 [i. Jádro kulovité o průměru 

 3 í/ má excentricky položený nukleolus a hojnost chromatinu. Kutikula 

 je téže tlouštky jako na povrchu těla (0"6 ft). 



Krevní plexus nephridiální. 



Podstatnou částí každého nephridia je sinus krevní. Jest zde 

 nápadně veliký (průměrií až 64 ft) a je uložen na zevní straně ne- 

 phridia asi ve střední čáře, tam se stýká se žlaznatá partie Â s druhou 

 B. (fig. 2.) Stěny její skládají se z jediné vrstvy okružných svalů. 

 Výška steny rovná se 2*8. Jádro sploštělé má v průměru 2 ^. Krev 

 přivádí do této lakuny céva svalnatá, párově se táhnoucí nahoře nad 



