28 II- Fr. Schuster: 



buňky kutikulu. Tudíž tato dutina ve všech charakterech se sho- 

 duje s onou, již nacházíme na proximálním konci těla Xerobdelly. 



I zde uložena jest kolem vývodu nephridiálního mohutná vrstva 

 svalová, jež obklopuje i celý vak svrchu popsaný. Svaly tyto tvoří 

 také mohutný sphincter kolem ústí vaku. Z toho vysvítá, že přísluší 

 tomuto funkce kontraktilní. 



, Něco o funkci jednotlivých komponent nephridia 



Xerobdelly. 



Jak svrchu podotčeno, neexistuje žádného spojení přímého mezi 

 drahami lymphatickými a vnitřní dutinou nephridiáluí. Z toho patrno 

 jest, že pronikání urátů z krve do intracellulárních prostoru jeho 

 může se díti jediné osmoticky. Přítok krve zabezpečuje jednak rhyt- 

 mické stahování cévy, přivádějící krev do sinu nephridiálního, jenž 

 patrně svým vlastním pohybem — jet opatřen taktéž svaly okružnými, 

 jak jsem při popisu podotkl — vhání krev do labyrithu kapillárního 

 plexu, jenž klubko nephridiální protkává. 



Klubko žlaznaté funguje patrně trojím způsobem, ježto vykazuje 

 tři rozsáhlé partie žlaznaté. Jaké jsou rozdíly mezi těmito třemi žlá- 

 zami? Těžko rozhodnouti. Žlázy charakteru A i B byly již v litera- 

 tuře popsány, jsou vlastní i jiným Hirudineím. Jestli oboje exkreto- 

 ricky fungují, tož patrně zbavují krev urátů saad růzaého druhu. 

 Určité se vysloviti o tom není možno. Co však třetí oddíl žlaznatý 

 (C), jakou ten bude míti funkci. Je to útvar naprosto nový, dosud 

 u žádné z Hirudineí nepopsaný. Naskýtá se otázka, jaký asi význam 

 má tato žláza, jaký asi účel má její sekret? Jest sice trochu příliš 

 odvážlivé vysvětlovati funkci podobného orgánu, bez pozorování ko- 

 naných za živa a na hojnějším materiálu, nežli mně byl k disposici, 

 přece však dovolím si svoje domněnky uvésti. Dříve však dlužno po- 

 ukázati na následující momenty. 



První i poslední pár nephridií vyznačují se nápadné vyvinutou 

 částí C a vývody jejich přecházejí skoro v přímý styk s přísavi^ami. 

 První pár ústí přímo do jdutiny ústní, kdež svalnatý pharynx 

 čelisti nesoucí pístovitě se pohybuje a tvoří tak podstatu apparátu 

 ssacího. Vývod žláz sem ústících, patrně umožňuje jeho funkci, 

 neboť v dutině ústní není nijakých slinných žláz. Do zadní přísavky 

 ústí sice veliké množství žláz kožních, ale je možno, že i tuto sekret 

 popsané žlázy spolupůsobí. 



Xerobdella je zvíře vlhkomilné a četné kožní žlázy slouží patrné 

 jen k tomu, aby tělo sekretem svým chránily před přílišným vyparo- 



