o struktuře hrbetní cévy u Branchiobdelly. \g 



Vasothelové buňky u Branchiobdelly zůstávají po celý věk ve 

 stavu jednoduchých pojivových buněk, jež nepřeméňujíce se nikdy v in- 

 travasální myoblasty jako u druhů jiných, ukazují tak na prvotnější 

 poměry vasothelu. Za to vyskytují se tu v tak četném počtu, že vy- 

 slýlají úplně co pravý epithel vnitřní stěnu cévy, za účelem patrně 

 zúžiti co možná při stahování široké nitro její, což pro rozvádění a 

 oběh krve má zajisté stůj důležitý fysiologický význam. 



V zúženém předním odstavci cévy vasothel pomalu se ztrácí až 

 v kapillarním její zakončení ve hlavě úplně zmizí. 



Břišní céva jest jen málo stažitelná, postrádá vůbec jak va- 

 sothelových buněk, tak i podélné vrstvy svalové. Vyložena jest uvnitř 

 vláknitou blankou, k níž na zevní straně přiléhají podélná vlákna 

 svalová, probíhající v základní pojné hmotě intermuskulární. 



Ve hřbetní cévě přítomen jest vasochord, jenž počínaje na 

 basi cévy ve 4. segmentu táhne se odtud co souvislý buněčný pro- 

 vazec v následujících odstavcích cévy dále až ku hlavě. Buňky jeho opa- 

 třeny jsou tuhou blanou i hustou plasmou a strukturou svou rovnají 

 se úplně buňkám vasothelovým, s nimiž mají i společný entodermální 

 původ. V embryonálních stadiích jest vasochord ještě v přímém spo- 

 jení se střevním epithelera a vytvořuje se tu pravděpodobné z jeho 

 buněk náhradních. 



Tomu nasvědčuje, že u mladých Branchiobdell jest céva ve 4 

 segm. znovu ve spojení se střevem, resp. se sinem střevním, odkudž 

 proniká jediná buňka vasochordová do vnitra cévy, ukazujíc tak zřejmě 

 na svůj pravý původ. Také některé abnormní případy poukazují 

 k tomu, že někdy ještě i ve druhém segmentu může býti vasochord 

 ve spojení s entodermem a sice v místech, kde Oesophagus přechází 

 ve střevo. 



Není-li pak v pozdějších stadiích Branchiobdelly více této přímé 

 souvislosti vasochordu s entodermem, jest tak jen následkem sekun- 

 dárního odčlenění. 



Fysiologická funkce vasochordu není patrně žlaznatá, neboť na 

 průřezech provazec ten jest úplně celistvý a také buňky jeho nemají 

 žádné povahy žláz, spíše slouží tento pozoruhodný orgán na místě 

 klapek k řízení oběhu krevního. 



Vedle fysiologické funkce má však pro srovnávací histologii dů- 

 ležitější význam ta hlavně okolnost, že vasochord jest původu čistě ento- 

 dermálního, tak jako sinus i krevní tekutina i vlastní vasothelová 

 výstelka cév. 



