o struktuře hřbetni cévy u Branchiobdelly. 25 



spělých stadiích souvisí vasochord přímo s epithelem střevním, a vytvořuje 

 se z jeho basalních náhradních buněk, jak krásně tam vysvítá z obrazu 

 přiložené tabulky (Fig. 4., Taf. IV.). 



, Než není každý materiál stejně příznivým k tak názornému 

 vyložení stejných poměrů; tak i u Branchiobdelly nachází se toto 

 přímé spojení s entodermem jenom v nejmladších stadiích, kde 

 ve střevu vyskytuje se ještě více buněk náhradních. V stadiích po- 

 zdějších odčleííují se vasochordové buňky od epithelu střevního, 

 zůstávají však ještě trčeti ve vnitru sinu, který oplachuje střevní epithel^ 

 a ukazují tak bezpečně na svůj entodermální původ. 



Není-litedy vasochord Branchiobdelly v pozdějších 

 stadiích již v přímém spojení se stěnou střeva, jest to 

 jen následkem sekundárního odčlenění. U stadií ještě star- 

 ších nenacházíme pak již ani této souvislosti se sinem střevním, a 

 vasochord přisedá pouze basí svojí na spodní stěnu cévy, odkudž táhne- 

 se pak co nepřetržitý provazec ku předu dál. 



Povaha vasochordu u Branchiohdelly upomíná na popis i zo- 

 brazení vasochordu u rodu Mesenchytraeus, jak podali jej Vej- 

 DOvsKÝ a MicHAELSE-N. Také Vejdovského zobrazení příčného průřezu 

 vasochordu u Rhijnchelmis („Zur Hämocoeltheorie" íig. 56.) odpo- 

 vídalo by celkem našemu podání. Než u Brancliiohdelly buöky tohoto 

 orgánu neobsahují nikdy v plasmě hnědavých či černých zrnéček kol 

 jádra, nýbrž plasma jejich jest zcela homogenní a vykazuje tak oproti 

 jiným Annulatům jednodušší a snad prvotnější poměry. 



O původu vasochordu u Annulatů vůbec nacházejí se v litera- 

 tuře hlavně dva názory, které od sebe v podstatě zcela se liší. Ne- 

 mnozí jen autoři poukazovali k tomu, že vasochord nutno odvozovati 

 ze střevního epithelu, jak nověji přímo dokázal Vejdovský ve svých 

 pracech k haemocoelové theorii se vztahujících, že totiž nejen vaso- 

 chord, nýbrž i všecky ostatní součástky krevní soustavy jen v ento- 

 dermu mají svůj původ. Ze starších autorů byl to jmenovitě Horst 

 (5) a pak Michaelsen (10), který nalezl vasochord u Mesenchytraea 

 i u jiných druhů Enchytraeidů a o jeho původu vyslovil se takto : 

 ,,Derselbe muss wohl als Einwucherung des Darmepithels in das Kücken- 

 gefäss und deshalb als homolog gewissen Organen bei anderen Enchy- 

 traeiden z. B. dem Darmdivertikel der Buchholzien angesehen werden." 



Též Beddard^) vyslovil se v témže smyslu o entodermálním pů- 

 vodu vasochordu. 



1) Beddard F., Á monograph of the order of Oligochaeta, Oxford 1895. 



