12 I- Fr. Bílek: 



Živa jsem v tom ohledu vasochord nepozoroval a tak nemohu se o tomto 

 údaji VoiGTOvĚ přesné vysloviti. 



Než z dalšího popisu Yoigtova i jeho vyobrazení těžko jest 

 učiniti si pravý pojem o tomto orgánu : 



„Der Strang ist hohl, wie Quer- und Längsschnitte (Fig. 39. u. 40.) 

 durch denselben zeigen, und enthält in seinem Innern farblose Flüssigkeit. 

 Er kommuniziert also nicht mit dem Innern des Blutgefässes, dessen 

 geronnener Inhalt (bl.) auf den Schnitten eine deutliche Färbung 

 zeigt. An beiden Enden läuft der Schlauch in einen dünnen Faden 

 aus (Fig. 40.), welcher an der Ventralseite des Rückengefässes fest- 

 gewachsen ist. Besonders nach vorn zu lässt sich der Faden, welcher 

 ganz wie ein Ausführungsgaug des drüsigen Organes aussieht, noch 

 eine grössere Strecke weit verfolgen, aber weder hier im Kopf, noch 

 im vierten Segment konnte ich ein Ausmünden desselben konstatieren ; 

 das Organ scheint vielmehr geschlossen zu sein. Die Zellen, welche 

 dasselbe bilden, gleichen den Chloragogeuzellen, welche den Darm 

 aussen bekleiden." 



Udání tato nejsou veskrze správná, a nemůžeme nyní již 

 přijímati jich v celém rozsahu. Tak především není onen vasochordový 

 provazec dutý, jak se autor domnívá a dokazuje i vyobrazením 

 průřezu podélného a příčného (Fig. 37., 38.), kteréžto výkresy nedo- 

 kazují však žádné průřezy vasochordem, nýbrž jsou průřezy vlastními 

 stěnami cévy a to ještě v místech, kde po vlastním vasochordu není 

 ani potuchy, tedy v 5. či 6. segmentu. Kreslené buňky vykládající 

 domnělou dutinu nejsou nic jiného, než zcela normální buňky vasothelové, 

 jak o tom i zde na zobrazených příčných i podélných řezech možno se 

 přesvědčiti. Krevní barvící se obsah cévy, jest patrně krevní obsah 

 pobočního sinu, který táhne se mezi vnitřní a svalnatou stěnou cévy. 



Také žlaznatou povahu vasochordu, jakož i onu podobu buněk 

 vasochordových s peritonealními buňkami chloragogenu lze si velmi 

 těžko představiti. Nepřihlížeje ani k tomu, že chloragogenní buňky, 

 a to zvláště u mladých stadií jsou velmi veliké, často větších rozměrů, 

 než dutina celé cévy sama, není též plasma jejich nikterak homogenní» 

 nýbrž jeví se na průřezech jako ozdobné mosaikové sítě, mezi nimiž 

 malá, černavá zrníčka jsou roztroušena. Vasochordové buňky jsou oproti 

 nim mnohem menší a plasma jejich jest všude stejná, hustá, homo- 

 genní a zcela tak stejně se barvící, jako plasma okolních buněk 

 vasothelových, které cévu vystýlají. Také těžké bylo by vykládati, jak 

 se chloragogenní buňky dostaly do nitra cévy, neboť ani autor nepo- 



