6 1. Fr. Büek: 



spojení, zvedají se spolu s blankou do výše a tvoří tu spolu s ui vnější 

 obal a vlastní stenu krevního sinu. 



Takovým způsobem leží tedy sinus v entodermu samém a jeho 

 vnitřní, pojivový obal zove se endothel či vasotJiel, jehož buňky mohou 

 býti teninkými výběžky ještě ve spojení s vlastním střevním epithelem. 

 Tento vasothel, vzniklý delaminací entodermu, jest tedy nejpůvodnější 

 obal krevních drah. 



Z toho vychází na jevo, že střevní sinus povstal z entodermu, 

 takže nejen jeho tekutý krevní obsah, nýbrž i stěny jeho samy nutno 

 odvozovati ze střevního epithelu. 



Poněvadž pak hlavní krevní dráhy, totiž céva hřbetní a břišní 

 jsou jen pouhé další pokračování sinu, pouhá jeho zrůznění, zúčastní 

 se patrně i vasothel na jich tvoření. Bufiky vasothelové rozmnožují se 

 pak v drahách těchto kineticky a tvoří vnitřní výstelku cévy, jež na- 

 zývá se všeobecně endothel či vasothel. 



Tvoření krevní tekutiny a jejího původního obalu připadá tudíž 

 entodermu, o další pak rozvádění krve v dutině tělesné stará se me- 

 soderm, — který sekundárně ve způsobu svalových buněk a Pe- 

 ritonea k vasothelu se přikládá. Všecky oddíly cévní soustavy opatřeny 

 jsou svalovými vlákny a jsou proto více méně stažitelué, což pro 

 rozvádění krve má zajisté svůj veliký význam. 



Než nutno vrátiti se ještě k sinu samému. U některých druhů 

 Oligochaetů vyskytují se ony nástěné vasotheliální buňky v sinu ve 

 větším počtu — Vejdovský (16) nazývá je druhy „pleistocytarní", u 

 jiných pak druhů t. zv. „oligocytarních" naopak jsou jen sem tam řídce 

 po stěnách roztroušeny. Někde vasothelové buňky nejsou vůbec 

 k nalezení a obal sinu tvoří jen basální blanka, která velmi těsně 

 přikládá se k svalovině a ušla proto pozornosti mnohých autorů, ač 

 při bedlivějším pozorování na řežích tam, kde poněkud svalová vrstva 

 se odchlípila, i jemná blanka ta vždy dosti zřetelně vystupuje. 



Tak i u Branchiohdelly nepotkáváme se v sinu střevním nikde 

 po celém obvodu s nástěnnými buňkami vasothelovými, jež pro mnohé 

 druhy Enchytraeidů jsou tak charakteristické, nýbrž sinus tu oproti 

 svalovině oddělen jest jen jemnou blankou, která někde výběžky ještě 

 může býti ve spojení s druhou, blankou stejnorodou, na basi střeva se 

 nalézající, jež zajisté také stejně vyloučena jest jen ze střevních buněk. 

 Vidíme tedy, že i tu má sinus vlastních svých stěn, představuje nejpů- 

 vodnější dráhu krevní a že jest nepochybnou součástí entodermu. Céva 

 hřbetní a břišní jsou pak pouhým pokračováním sinu, pouhá jeho zrů- 

 znění, která od stěny střeva později úplně se oddělí. 



