I. 

 o struktuře hřbetní cévy u Branchiobdelly. 



Podává Fr. Bílek. 



(Práce ze zoologického ústavu č. university v Praze.) 



Předloženo v sezení dne 17. ledna 1908. 



BrancJdóbdélla parasita Henle žije po celý rok cizopasně na 

 říčním raku, a zajímala již od starších dob jak způsobem života, tak 

 zvláště svojí anatomií celou řadu autorů ; ze starších sluší jmenovitě 

 uvésti Odiera, Letdiga, Grubera, Henlea, Dornera. Autoři ti rozli- 

 šujíce několik specií Branchiobdelly, čítali je všecky k Hirudineím. 

 Leč od r. 1879 (16) seznáno na základě srovnání s Oligochaety 

 a na druhé straně s pijavkami, že Branchiobdella nemá nic společného 

 s posledními krom zadní příssavky, a že ne ozyi systematicky zařa- 

 diti k pijavkám, nýbrž že jest to jen na základě cizopasného 

 života pozměněný Oligochaet. Tudíž utvořena byla 1884 pro Branchio- 

 bdellu samostatná čeled Discodrilidae (15), k níž počítáni později 

 i jiní zástupci, dříve za pijavky pokládaní. Výklad tento dnes uzná- 

 ván jest všeobecně. 



Dospělí červíci, barvy špinavě žluté neb narůžovělé, složeni jsou 

 z 9 segmentů a dosahují délky 10 — 12 mm\ nacházejí se na raku 

 nejen na žabrách, nýbrž téměř na všech částech těla, tak jmenovitě 

 hojně v dutině očí, jakož i mezi ústroji kousacími, na basi antén 

 a p., vyssávajíce tu šťávu ze všech jemných a měkkých součástí. 



Povšechnou anatomii Branchiobdell podal již r. 1819. Odiera), 

 po něm He>le^j, Leydig^j, Keferstein^j, jmenovitě však Dorner: 



1) Odiee Aug.: Mémoire sur la Branchiobdella. Mém. de la Soc. natur. 

 de Paris 1823. Tjm. I. 



^) Henle Jacob: Ueber die Gattung Branchiobdella. Arch. f. Anat. u. Phy- 

 siologie u. wiss. Medizin 1863. 



*) Letdig f.: Ueber den Bau des thier. Körpers, Bd. I. 1864. 



*) Kefekstejjí: Anatomische Bemerkungen über Branchiobdella pari.sita 

 Odier. Arch. f. Anat. u. Physiol. 1863. 



Věstník král. čeaké spol. nauk. Třída iï. 



