o regeneračních dějích u členovců. 3 



místem pro autotomii zvláště způsobilým a praeformovaaým. Regene. 

 ráty jsou průsvitné^ pigmentu prosté a tím ostře od starých pigmeu- 

 tovaných částí těla odlišné. Pobočné brvy jsou slabé a krátké, za to 

 však konečné brvy posledního článku bičíku tykadel II. páru jsou 

 četnější než u tykadel normálních a jsou seskupeny v hustý chvost. 

 Počet odříznutých a regenerovaných článků basálních bývá zpravidla 

 týž, kdežto články regenerovaného bičíku se odchylují od normálních 

 nejen svým tvarem, nýbrž, a to zvláště sluší vytknouti, i počtem. 

 Celkem lze říci, že v bičíku regeneruje tnéně článků než bylo odříznuto 

 a že počet jich jest dosti proměnlivý. Regeneráty jsou vždy kratší 

 normálních tykadel a mnohdy jsou tak zkrácené, že se podobají ne- 

 patrným světlým růžkům. Différence mezi počtem odříznutých a znovu 

 vytvořených článku v bičíku bývá tím větší čím jest zvíře dospělejší. 

 Podrobnější rozbor počtu článků v tykadlech normálních a rege- 

 nerovaných u jedinců různého stáří podává následující přehled: 



A) Tykadla normální. 



I 4 I 5 j 



1 



6 

 5 



í 11 

 11 



14 



15 



b) Tykadla //. páru mládat 



vyňatých z vaku samice a 



starších : 



9 I 



13 ( 



13 I 



16 j 



16 X 



1 23 i 



46 ) 



69 i 



J 71 í 



10 j 



11 



12 ^ 



l 11 



13 j 



í 14 



14 ^ 



14 



\ 78 



;{ 



16 

 17 

 29 

 30 



53 

 51 

 75 

 75 



l 



12 



i 16 



\ 12 

 í 14 

 I 15 



17 

 17 

 40 

 63 



58 

 70 

 76 

 76 



í 18 í 17 



I 20 



l 



18 



í 42 í 44 



50 



\ 55 



) 67 I 67 



] 68 



I 78 



(Tři basální články tykadel Z páru a 5 basálních článků tyka- 

 del II. páru není počítáno.) 



I 4 

 a) Tykadla I. páru mláďat ! 



vyňatých z vaku samice a 



starších : \ 



1 ^ 



Tykadla 1, páru zvířat pohlavně dospě- 

 lých: 



6 

 í 12 



í 6 I 



I ' \ 



I 13 



I 13 



í 15 í 16 í 16 



1 '' \ '' 

 i 12 í 12 



