12- VI. Viktor Janda: 



Bríndley pozoroval u Blattid, že se regenerované nohy normál- 

 ním co do délky témér vyrovnají když regenerace počala již v útlém 

 mládí zvířete. — U Monandropfera inuncans podařilo se Bordageovi 

 vyvolati u larvy právě se vylíhnuvší autotomii jedné nohy, která re- 

 generovala tak dokonale, že u dospělého zvířete jen as o 3 mm byla 

 kratší než ostatní nohy. 



ToRNiER, jenž konal pokusy na larvách a kuklách potemníka 

 {Tenehrio molitor)^ nalezl, že nohy (nebo jich části) které byly lar- 

 vám odříznuty dlouho před zakuklením, nejen že úplně regenerují 

 nýbrž mohou (bylo-li zvíře ještě velmi mládo) i několikráte po sobě 

 odříznuty a regenerovány býti. Odříznou-li se larvám nohy před za- 

 kuklením, ale tak, aby larva ještě s uzavřenou ránou přešla ve sta- 

 dium kukly, může se ještě regenerace dostaviti, ale regeneráty již 

 nedorostou plné velikosti a zůstanou menšími než normální úd a sice 

 proporcionálně době uplynulé mezi poraněním a zapupením. Při bliž- 

 ším ohledání těchto „trpasličích nožek" nalezl Tornier, že mají všechny 

 bez výjimky normální počet článků. Tarsální články jsou však 

 krátké a skoro kulovité, kdežto u noh nezraněných jsou dlouze pro- 

 táhlé. Podobně jako larvy potemníků chovají se též housenky motýlů. 

 K j^odobným výsledkům dospěl u housenek již dříve též Rèaumur. 



GiARD a BoRDAGE uvádějí, že u pentamerního hmyzu místo od- 

 říznutého pětičlenného tarsu regeneruje pouze čtyřčlenný a domnívají 

 se, že zde atavišticky vystupují do popředí znaky primitivních Apte- 

 rygotü mezi nimiž jest tetramerie značně rozšířena. (Barpurth na- 

 lezlj že po odříznutí čtyřprsté přední končetiny u Axolota vyroste 

 régénérât pětiprstý, atavistický,) 



Regenerace tetramerního tarsu není však všeobecná. Jak sám 

 BoRDAGE doznává, pozoroval někdy u Fhasmid, že i pětičlenný tarsus 

 regenerují. Také Gcdelmann uvádí u Bacillus Rossii, že někdy po před- 

 chozí autotomii regeneruje pět článků tarsální ch. 



Bateson a Bríndley pozorovali u Blattid^ že regenerují ve velmi 

 četných případech pouze tetramérní tarsy, ale mají za to, že se v těchto 

 případech nejedná o skutečné nevyvinutí jednoho článku, nýbrž 

 o splynutí dvou článků v jeden celek. 



Schultz, jenž zabýval se regeneračními ději u Epeirid, uvádí, 

 že místo tří konečných drápků tarsálních regenerovaly toliko dva a 

 že prostřední z nich se nevytvořil. Jelikož také Lycosidae a Dras- 

 sidae mají jen dva drápky tarsální, mohlo by se v tomto případe 

 souditi na zjev atavistický. Schultz však není toho^ náhledu a pova- 

 žuje úkaz ten pouze za důkaz neurčitosti a kolíaavosti dějů regeue- 



