o regeneračnícli dějích n {'lenovcû, ]5 



Velmi často se autotomie dostaví při odříznutí druhého a v ž d y 

 po odstranění více než poloviny prvého článku, řidčeji však po ode- 

 jmutí dvou neb tří článků konečných. 



Pokud se týče doby uplynulé mezi poraněním a odhozením kon- 

 četiny jakož i schopnosti sebekomolení vůbec, nutno doznati, že se 

 objevují u různých zvířat différence velmi značné. U některých zvířat 

 nastane odhození takořka bezprostředně po zranění, u jiných teprve 

 po Yž hodině, ano někdy teprve druhého nebo i třetího dne. 



Mladší zvířata vynikají větší schopností autotomickou než zví- 

 řata starší, zejména pohlavně dospělá. 



Nelze říci, že by se régénérât z řezné plochy vyvíjel rychleji 

 než po předchozí autotoniii z basálního kloubu, spíše naopak. V kloubu 

 liji se noha nejen snadno odtrhuje, nýbrž i snadno a dokonale re- 

 generuje, poměrně daleko rychleji (přiblížíme-li k množství vytvořené 

 massy regenerátu) než když jest na př. regeneračním východiskem 

 kloub V2, V3, 7, a pod. 



V nemnohých případech kdy první článek nebyl autotomován 

 a nová noha se počala vytvářeti z kloubu Y^^ narůstal régénérât po- 

 malu a jevil často zrůdy s nezřetelným členěním (viz obr. 35.), kdežto 

 při regeneraci vycházející přímo z basálního komolce zrůdy se nikdy 

 neobjevily a regenerované končetiny byly vždy normálně členěny. Mi- 

 mochodem podotýkám, že se Fkikdrichovi u pavouků podařilo vyvo- 

 lati nečleněné nožní regeneráty nedostatečným krmením operovaných 

 zvířat. 



Myslím, že by nebylo správným tvrditi, že by pouze velikost 

 amputované části rozhodovala o dostavení se nebo nedostavení se 

 autotomie; spíše se zdá, že bude tento podivný úkaz regulován ještě 

 jinými činiteli o nichž se nelze dosud určitěji vysloviti. 



Autotomii lze sledovati od prvoků až ku obratlovcům. Nálevníci 

 odhazují své bičíky, Tubularie a Ahtinie svá tykadla, červi cirry 

 a elytry (Polynoidae), Pkoronis lophophor, některé ježovky (po po- 

 stříknutí sladkou vodou) pedicellarie, hvězdice ramena, holothurie 

 vnitřnosti. — Také mezi měkkýši jest sebekomolení dosti rozšířeno : 

 Lima Mans a L. inňafa když byla vhozena do sublimátu neb alko- 

 holu odhazuje tykadla okraje plášťového a za podobných okolností 

 odhazuje dle Riggexbacha svoje tykadla a žabry i Pecten opercularis. 

 Velmi k autotomii jsou náchylní pestří Aeolídae, kteří svoje papilly 

 nejenom snadno odhazují ale též regenerují. (Odhozené papilly mohou 

 někdy zůstati na živu po celých 6 dnů.) V míře daleko ještě větší 

 jeví se odhazování hřbetních mezi žabrami rozložených papil u Tetliys 



