18 VI. Viktor Janda: 



následkem toho velmi snadná a úplná. Doba mezi odvrzem'm nohy a 

 operací jest u pavouků různá a kolísá mezi 2—3 minutami a 6 ho- 

 dinami. Čím blíže tělu leží operované místo, tím rychleji se dostaví 

 odtržení končetiny a naopak. Byl-li veden řez coxou zhynulo zvíře 

 vykrvácením již po několika vteřinách. Také každé větší zranění 

 cephalothoraxu nebo abdomenu jest bezpodmínečně smrtelné. Palpi 

 u 9 pavoucích regenerují (jak již r. 1829 Heincken a nověji Wagner, 

 Schultz a Friedrich dokázal) dobře a dosáhnou po několikerém 

 svlékání původní velikosti. 



Měl jsem příležitost pozorovati, že i Phálangium opilio vyniká 

 znamenitou schopností autotomickou. Samovolné odhazování zraně- 

 ných končetin které lze na všech párech pozorovati, děje se vždy 

 v témže místě. Bližší zprávy o tomto předmětu podám později. 



Dle Childa a Younga mají i nymphy Agrionidů v trochanteru 

 specielní mechanismus pro autotomii která snadno nastane když 

 byly distální části nohy poraněny. Také u tracheálních zaber byla 

 HüßNEREM, Childem a muou autotomie pozorována. 



Regenerace z kloubu trochantero-feraorálního jest rychlejší než 

 z jiného místa, ale konečný régénérât není dokonalejší. — Contejan 

 uvádí, že kobylky často odhodí zadní pár noh když byly za 

 něho uchopeny. Werner sděluje, že si Ephippigera vitium, Barhitistes 

 serricauda a Saga serrafa, řidčeji i Locusta viridissima a jiné formy 

 příbuzné, když byly chyceny, samovolně ukusují tarsy ano i blíže 

 k tělu uložené části svých předních a středních noh. Totéž prý činí 

 i když jsou chovány v zajetí, byť i měly potravy dostatek. Samičky 

 mimo noh si prý i kladélko ponenáhlu okusují. Při stravování svého 

 vlastního téla chovají prý se zvířata klidně a nelze prý na nich po- 

 zorovati nějakýcli zevních známek bolesti. Při ožírání noh si počínají 

 tak jako když si je čistí. Nejdříve si je protáhnou několikráte ústy 

 a pak je počnou pomalu okusovati. U Acridií, podobně jako u rodů 

 Decticus, Phaneropfera a Platycleis nebylo nikdy něco podobného pozo- 

 rováno. Ani v době největšího hladu se tito hmyzové svých noh ne- 

 dotýkají, kdežto Saga serrata prý si je okusuje takořka se „zvláštní 

 zálibou" a dříve neustane dokud jen na pahýlech neposkakuje, načež 

 brzy zhyne. Podobně jako Locustidae chová se i Mantis, ale sežírání 

 noh se u ní omezuje pouze na tarsy. 



Dle OsTA objeví se u Oniscus murarius autotomie zbytků tykadlo- 

 vých článků tehdy když jim bylo odříznuto více než V2 ^ východi- 

 skem regenerace se stane kloub a nikoliv lezná plocha. Také prý 

 pozoroval častou ztrátu anteu a noh při svlékání. ^ 



