Sympatická soustava nervová Enchytraeidû. \i 



větví nervových na zad po definitivním opuštění stěny pharyngu není 

 bez zajímavosti. Obě větve nepozbyvají postupně hned své síly. jak 

 dah3 by se očekávati, nýbrž utvořivše ještě několik nepravidelných 

 zduřenin, ztrácejí se v obalu septální žlázy. 



Způsob uložení jejich v tkáni žlázy, od níž zcela dobře možno 

 je na barvených řezech odlišiti, je dobře patrný z obrazu 6 (Tab. I.) 

 Větve, zde ještě (v prvním páru žláz septálních) dosti mohutné, třepí 

 se takořka na periferii svého průřezu v množství laloků a větviček, 

 které probíhajíce těsně pletivem žlázy, v tomto mizí. Při tom není 

 bez zajímavosti také povšimnouti si toho. že z prvu čistě dorsální 

 orientace obou větví přešla pozvolným šikmým sestupem na zad 

 v čistě ventrální a že tedy vniknutí jejich do žláz a uložení větví 

 v týchž, možno pouze na ventrální straně tělní pod zažívacím traktem 

 nalézti. Prostoupivše takto prvni pár septálních žláz, stávají se obě 

 větve opět na chvíli volnými, a můžeme docela snadno na řezech do- 

 tyčných (obr. 7. tab.) sledovati jejich, nyní ovšem již značně zmenšené 

 kontury, dříve než vnoří se znovu do druhého páru žláz septálních, 

 kde rozptylují se týmž způsobem, jak svrchu bylo popsáno pro pár první. 

 Ve třetím páru žláz septálních dají se sledovati již jen poslední stopy 

 jejich rozvětvených kontur a zde také docela mizí. Xení tedy možno, aby 

 dále přecházely na zažívací rouru, jak píše MicuAELSEy, neboť vůbec 

 nikde, od chvíle, kdy opustily pharynx, zažívací rouře se ani nepři- 

 bližuji a s ní v žádném spojení užším nejsou. Všude na těch 

 místech, kde na své dráze před obalem prvního páru septálních žláz 

 jsou volny, rovněž i tam, kde vystoupivše z prvního páru žláz, znovu jsou 

 volnými, před vnořením se do páru druhého, najiti můžeme vlákna 

 svalová, která v hojném počtu na povrch větví se upínají a patrně 

 umožňují tak čilou jejich kontrakci a pohyb v dutině tělní. 



Co se týče jemnější struktury histologické v popsaných právě 

 elementech nervových, není mi možno pouštěti se do detailních úvah, 

 jelikož řezy zbarvené karminem nedovolují tak přesných pozorování, 

 jako je tomu při technických methodách jiných. Možno říci pouze tolik, 

 že správně soudí Claparède, považuje ony pásky, probíhající stěnami pha- 

 ryngu za prosté nervy, neboť ani já nenalezl jsem v nich buněk ganglio- 

 vých. Jinak je tomu^ jak už dříve zmíněno, v oněch menších, vniti-ních 

 gangliích, která uzavírají průběh vnitřních podružných větví pharyn- 

 geálních, kde možno pozorovati bez pochybností multipolárni buňky 

 gangliové. Piovněž veliká ganglia vnější, v něž naduřují hlavní větve 

 po rozdělení se na část volnou a na část dále ve stěně pharyngu po- 

 stupující, jsou skutečně povahy gangliové, nikoliv tedy prostými nervy, 



