12 IX. Václav Maule: 



poněvadž v příčném jich průřezu možno sledovati celou řadu jader, 

 která rozhodné náležejí buňkám gangliovým v nich uloženým, třeba 

 by při technických methodách zde použitých kontury buněk oněch 

 zjistiti se nedaly. Jsou patrně gangliové buňky těchto elementů jiné 

 povahy, než ony, které uloženy jsou na periferii ganglia cervikálního 

 a na ventrálních a lateralních partiích břišní pásky nervové (ganglií 

 suboesophageálních), které možno docela dobře pozorovati. 



Tím asi podán byl celkový obraz poměrů jícnového systému 

 nervového u Enchytraeidů, a nebude asi valné důležitých odchylek od 

 tohoto typu i u jiných skupin Annulatů. Správně soudí Vejdovský, 

 podotýkaje, že rozhodně nejsou poměry tyto tak komplikovány, jak 

 popisuje je Ratzel. 



Budou patrně některé menší specifické odchylky pro jednotlivé 

 skupiny, v hlavních rysech ale jsou asi poměry tyto více méně blízké 

 typu, který právě jsem naznačil. 



Pro Enchytraeidy alespoň, kde "měl jsem příležitost sledovati 

 poměry tohoto, jak Vejdovský jej nazývá, nervu bludného (n. vagus), 

 na celé řadě specií, (třeba nedalo se to všade tak detailně jako pro 

 zmíněného Mesenchytraeus Beumeri,) došel jsem všude základního typu 

 oněch hlavních dvou párů ganglií pharyngeálních, a oněch typi- 

 ckých dvou větví nervových, z nichž odštěpují se sekundárně teprve 

 větve ostatní, podružné ; tak mohl jsem to sledovati u Enchytraeus 

 adriaticus a Mesenchytraeus flavus, třeba neprovedl jsem kombinaci 

 dokonce tak přesně, jako dalo se to pro popisovaného Pachydrilus 

 Beumeri. Práci u jiných specií, jak už zmíněno, stěžuje valně to, že 

 dlužno tam pracovati s dotyčnými elementy velice drobnými, které 

 jen s největší pečlivostí možno sledovati a které vzdor tomu často 

 v detailech pozornosti ucházejí. 



Výsledky práce této, stručné vyložené, byly by úplnější, a vše- 

 obecný názor o sympatické soustavě bilaterií t. zv. bezobratlých 

 rozšiřující, kdyby bylo možno většinu rodů Oligochaetů, jako na př. 

 Chaetogastridů a jiných čeledí v té míře propracovati, jako se stalo 

 s Enchytraeidy v práci této. Nad to pak by bylo další hypothesou 

 pracovní srovnati tyto poměry se sympatickou soustavou arthropodů, 

 což by vzhledem k fylogenetickému původu tohoto kmene poskytlo 

 značné vyhlídky k poznání příbuznosti Annulatů s Arthropody. Bohu- 

 žel, musil jsem se obmeziti zatím na přesné vyšetření jmenované 

 soustavy pouze u Enchytraeidů, doufám však, že příště bude mi 

 umožněno vylíčiti tytéž poměry i u jiných čeledí. _ 



