16 



XVII. Hanuš Mayer: 



Úprava k měření užitá znázorněna je obr. 4. Měřená deska na- 

 cházela se v úzké, deskovité, kovové krabici s víkem tak dobře za- 

 padajícím, že nemohlo dovnitř vnikati světlo. Dovnitř sahaly trubice 

 skleněné, vylité pečetním voskem, jímž procházely přívodní dráty ne- 

 soucí na konci přiletované svazky do nichž zapjata byla deska tak, 

 že se volně uvnitř krabice vznášela. Mimo to upevněn byl ve víku 

 teploměr k odečtení temperatury uvnitř krabice. Celá nádoba dala se 

 vložiti do vodní lázně thermostatu, chráněného na povrchu plstěným 

 obložením a opatřeného lopatkovou míchačkou k promíchávání lázně. 

 Obsah lázně byl asi 25 1. 



lit//.'t/i/im///i/i/fi> 



l»nmi//l/,/(^///>/^^^J////JJJJJJy'^J>'A'>>y''J '{''>f^^-'>''''»''''{U/^''f^^^^ 



Obr. 4. 



Tímto způsobem bylo docíleno dostatečně konstantní tempera- 

 tury po dlouhý čas, tak že mohla býti vykonána příslušná řada mě- 

 ření. Přidáním přiměřeného množství asi 50'' vody byla teplota 

 lázně při měření zvýšena ; točilo-li se míchačkou, vyrovnala se 

 brzy teplota lázně i nádoby s citlivou deskou a udržovala se v okolí 

 desky dostatečně konstantní během 8 — 16 měření, jak odečtením 

 teploměru bylo konstatováno. 



Odporová měření dala se pro čtyry rozdílné teploty. Výsledky 

 jsou sestaveny v tabulkách č. 2. Rostoucí temperaturou zvětšovaly se 

 úchylky galvanometru, t. j. zmenšoval se odpor jako u elektrolytů ; 

 elektrická vodivost chromované želatiny pochází tedy pravděpodobné 

 z větší části od dispersního ústředí (rozpustidla) obsahujícího elek- 

 trolyt. 



