o nové méthode méření účinku světla na chromovanou želatinu. iQ 



Všechny křivky ukazují plynule pravidelný průběh, z čehož 

 možno souditi i na plynule pravidelné změny vodivosti teplotou. Zá- 

 vislost úchylky na teplotě dá se tedy vyjádřiti rovnicí: 



N, = N,, (1 + «í + ßi' + vn 



z pozorovaných dat vypočteny byly koefficienty této rovnice 

 takto : 



Pro desku neosvětlenou (křivka BO) 



1V2, = 24,6 u = 0,0772 



ß — 0,0125 (koefficienty I.) 



y — — 0,0000109 

 pro desku osvětlenou — 46 7o osvětlení — (křivka 00"). 

 A^2o = 15,18 « := 0,0225 



/? = 0,0184 (koefficienty II.) 



j; = — 0,000639 



Primáruí křivka B0% jíž pro nedostatek bodů nebylo užito ke 

 stanovení temperaturních koefficientů, souhlasí v mezích pozorovacích 

 chyb s hodnotami nalezenými pomocí temperaturních koefficientů 

 křivky BO, t. j. opětným schlazením se temperaturní koefficienty 

 znatelně nemění. Při praktickém počítání byl koefficient y vůbec vy- 

 nechán, poněvadž korrekce od něho závislá je pod mezí pozorova- 

 cích chyb. 



Korrigujeme-li body BO'' (úchylka 32,0 mm při 21,4") a O" 

 (úchylka 16,0 mm přo 21,1°) dle nalezených koefficientů na základní 

 temperaturu 20^ pak obdržíme pro procentuální změnu úchylky (re- 

 dukované na 20") číslo 467oj kterážto hodnota je podkladem pro po- 

 zdější redukce. 



5. Úeinek osvětlení na galvanický odpor chromované 



želatiny. 



Na každé desce bylo především provedeno několik měření do- 

 kud nebyla ještě osvětlena a změny temperaturní vymýtěny redukcí 

 na 20*^. Ukázalo se, že každá nová neosvětlená ještě deska postupem 

 času nepatrně zvyšuje odpor účinkem proudu, pravděpodobně násled- 

 kem polarisace na kovových elektrodách, ačkoliv po každém měření 

 kommutováno. 



Aby se zjistilo, že se zde nejedná o chemické působení vrstvy 

 na staniolové elektrody, bylo při některých deskách užito elektrod 



