o nové méthode měření účinku světla na chromovanou želatinu. 21 



FícK (1866) rozeznává tyto případy : 



1. vsávání kapalin následkem kapilarity do pórů u porésních 

 těles; v tomto případě nenastává změna objemová, kapalina nastupuje 

 do prostorů dříve vzduchem naplněných ; 



2. vlastní bobtnání (nasakování endosmosou) při čemž kapalina 

 se vsakuje do uzavřených prostůrků, plnících se jejím roztokem; ob- 

 jem bobtnajícího tělesa se zvětšuje; 



3. intramolekulové nasakování u těles homogenních, nepores- 

 ních, provázené též zvětšením objemu. 



Bobtnání želatiny je z větší části způsobu třetího, intramoleku- 

 lového. Označené tři druhy bobtnání nedají se však vždy přesně od 

 sebe odlišiti a jak nová pozorování Hollandana Springa dosvědčují, 

 jsou úkazy nasakování značně komplikované a případ 2. a 3. pře- 

 cházejí často, za předpokladu Bütschliho strukturní théorie, jeden 

 ve druhý. 



Celou řadou základních prací dokázal Heidelberský zoolog 

 BüTSCHLi/"*) že všechna bobtnající tělesa (kolloidy) se vyznačují jem- 

 nou, pěnovitou strukturou. U koagulovaného bílku a agarové huspe- 

 niny je ji možno dle Bütschliho mikroskopicky přímo viděti. Uschne-li 

 však bílek, stane.se nažloutle průhledným a dříve patrnou strukturu 

 není více pozorovati. Botschli soudí, že struktura stala se nevidi- 

 telnou proto, poněvadž vyschnutím obsahu prostůrků stěny jejich se 

 sblížily a na sebe přitiskly. 



U želatinové huspeniny nenašel sice Botschli mikroskopicky 

 takové struktury, myslí však, že i zde jedná se o pěnovitou stavbu 

 její, vycházeje ze zkušenosti, že možno z huspeniny této poměrné již 

 malým tlakem vytlačiti vodu právě tak jako u agarové huspeniny, 

 kde k tomu dokonce stačí již nepatrný tlak prstem. 



BüTscHLiMu podařilo se však i strukturu želatiny udělati vidi- 

 telnou tím, že nechal na vyschlou huspeninu působiti různé koagu- 

 lační prostředky. Alkoholem smočená želatina zbělela, zpěnila se a 

 jevila při 3150násobném zvětšení strukturu komůrkovitou, jako plást 

 medu, o průměru oka 0,7 ft. Z tohoto možno souditi, že i želatina 

 vodu obsahující je pěnovité struktury, že však následkem nepatrného 

 rozdílu indexu lomu stěn a látky mezi nimi se nacházející není 



■•'^) Lüppo-Cramek, „Kolloidchemie u. Photographie" 1908, pg. 28. — 0. 

 BüTsciiLi, „Ueber den Bau quellbarer Körper und die Bedingungen der Quellung." 

 Göttingen 1896. — „Untersuchungen über Strukturen, insbesondere über Struktu- 

 ren nichtzelliger Erzeugnisse des Organismus u. über ihre Beziehungen üu Stru- 

 kturen, welche ausserhalb des Organismus stehen." Leipzig 1898. 



