o nové méthode měření účinku světla na chromovanou želatinu. 23 



Dle nynějšího stavu chemického probádání je pravděpodobno, 

 že nerozpustnost želatiny je následek redukce dvojchromanu na ky- 

 sličník chromitý, neboť látkou touto tvrdne želatina skutečně více než 

 jeho solemi. 



Jako prvý stupeň rozkladu možno přijmouti rovnici : 



Ko Cr, O, = Cr^Og + K.O + 3 O. 



Uvolněný draslík sloučí se s nerozloženým dosud dvojchroma- 

 nem na neutrální kaliumchromát (žlutý chroman draselnatý), jenž za 

 přítomnosti želatiny je jen nepatrně na světlo citlivý, 



K. O + K, Cr, O, — 2 K. CrO^. 



Kaliumchromát působí sice též na želatinu při osvětlení^ ale 

 jen velice zvolna; pravděpodobné rozkládá se světlem takto: 



2 K^ Cr O, = Cr, O3 + 2 K. O + 3 O. 



Bratří Lumièrové našli ze svých analys, že množství vzniklého 

 kysličníku chromitého roste s dobou osvětlení, ne však jí přímo 

 úměrně, neboť dvojchromanu draselnatého stále ubývá a proto čím je 

 delší doba osvětlení, tím více se umenšuje množství dvojchromanu 

 zredukovaného v jednotě časové. 



Kyslík, tvořící se při redukci uniká z želatiny. Původně pře- 

 vládal názor, že kyslík tento se absorbuje želatinou a přispívá ku 

 jejímu tvrdnutí. Eder však dokázal, že procentuální složení želatiny 

 před a po ztvrdnutí se nemění, že tedy kyslík se v ní neabsorbuje. 



Eder předpokládá, že kysličník chromitý působí na nerozložený 

 dvojchroman, čímž vzniká chromchromát (chroman chromitý): 



K, Cro O- + Cr, O3 = Cr, O3 . CrOg + K, CrO^. 



Aby zjistil, zda kysličník chromitý působí na zbývající dvoj- 

 chroman, tak že povstává chromchromát, pral Eder ztvrdlou želatinu 

 horkou vodou, až se úplně odbarvila a přidal pak k zbývající žela- 

 tině aramoniakj jenž z ní odstraní kysličník chromový (kyselinu chro- 

 movou). Dle pozorování Lumière-û však je tato methoda sice shodnou 

 ke zjištění kyseliny chromové, ne však ke kvantitativnímu jejímu 

 určení, neboť ammoniak rozpouští též značné množství želatiny, jež 

 obsahuje kysličník chromitý. Mimo to kolísá takto rozpuštěné množ- 

 ství kysličníku s propustností chromované želatiny, s dobou, po kte- 

 rou byl ammoniak ve styku s želatinou, její temperaturou a počtem, 



