24 XVII. Hanuš Mayer: 



kolikrát celý process opakován. Bratří Lumièrové zjistili též, že do- 

 statečným opakováním praní horkou vodou ve většině případů možno 

 z želatiny odstraniti všechnu kyselinu chromovou, o níž se Eder 

 domnívá, že je v želatiné obsažena jako chromchromát. 



Z četných analys bratří Lumière-û možno souditi, že tvoření se 

 chromchromátu (chromanu chromitého) je jen zcela nepatrné a že 

 utvořená sloučenina od normálního chromchromátu Cr2 03.Cr03 se 

 liší. Pro velikou nestálost této látky nebylo však možno z provede- 

 ných analys určitě složení její stanoviti. 



Následkem velmi komplikovaných reakcí, jež jsou spojeny 

 s tvrdnutím želatiny způsobeným osvětlením, nutno se spokojiti s více 

 nebo méně pravděpodobnými hypothesami. 



S hlediska kolloidalní chemie jsou tyto úkazy, se stanoviska 

 čistě chemického dosud ne úplně vysvětlené, jakož i mnohé jiné 

 otázky z oboru fotochemie, dosti srozumitelnými. 



Zajímavé důsledky pro průběh tvrdnutí želatiny světlem plynou 

 ze spojení Biltzova pravidla s předpokladem, že želatina se v pod- 

 statě jinak nechová než jiné lépe studované anorganické kolioidy. 

 W. BiLTzovo^^) pravidlo poučuje, že totiž srážecí schopnost solí^^ 

 vůči kolloidalním roztokům s mocenstvím kationtu nápadně vzrůstá, 

 tak že ku př. soli železa a aluminia velice snadno srážejí anorga- 

 nické kolloidalní roztoky. 



Již dávno je známo, že roztok chloridu železitého a chloridu 

 hlinitého, jež mají oba velkou schopnost srážeti anorganické kolioidy, 

 vždy chová též kolloidalní hydroxyd. Graham ve svém prvém pojed- 

 nání o kolloidech též již sděluje, že některé kolioidy jinými kolioidy 

 se srážejí. Picton a Lindeb^^) našli zase, že jen takové kolioidy vzá- 

 jemně se srážejí, jež nesmíseny elektrickým proudem jeví pohyby 

 každý jiným směrem, t. j. jichž partikule obsahují opačné náboje. 



Objev tento potvrdil Lottermoser^^) pro různé kolioidy a též 

 pokusy BiLTzovY a Springovt ukázaly, že opačně nabité kolioidy se 

 vzájemně, bez přidání elektrolytu srazí/") 



■'^) W. BiLTz, „Ueber die gegenseitige Beeinflussung kolloidal gelöster 

 Stoffe." Ber. d. d. ehem. Ges. pg. 1095, 37. 1, 1904. 



'■''') t. j. následkem v nich obsažených kolloidalních roztoků příslušných 

 hydroxydů (viz str. 25). 



^^) PiCTON a Linder, Journ. Chera. Soc. 71, pg. 572, 1897. 



■'^) LoTTEBMOsER, Auorg. KoUoide, 1901, pg. 75. 



*") Všechny útvary, jež vznikají spojením pevných neb kapalných kolloidů 

 8 jinými kolioidy, krystalloidy neb elektrolyty, mohou býti zvány „absorpcemi" 

 dokud není určitě dokázáno o nich, že jsou sloučeniny. 



