38 X\U. Hanuš Mayer: 



stavilo se teprve v následující periodě jí odpovídající prudší klesnutí 

 odporu. 



Setrvačnost v určité změně je tak nápadná, že křivky kreslené 

 s abscissou — času jsou značně pravidelnější než s abcissou — množ- 

 ství světla, jak patrno ze srovnání obr, 6. s obr. 12., jež obě zná- 

 zorňují úchylky pozorované na desce čís. e; prvá však má za ab- 

 scissy čas, druhá množství světla. 



Redukce úchylek pozorovaných během osvětlení na základní 

 temperaturu (20**) byla provedena následující úvahou. Značíž Nn 

 úchylku pozorovanou před osvětlením redukovanou na 20° (pomocí 

 koefficientu pro neosvětlenou desku L), w„ konečnou úchylku (při 

 ukončení osvětlení) stejnými koefficienty (I.) redukovanou, n^ konečnou 

 úchylkou redukovanou na 20° koefficienty platnými pro desku osvětlenou, 

 takže úchylka klesla 46% (t-j. koefficienty II.) a konečně «^ pravou 

 hodnotu konečné úchylky redukované na 20° (dle nezaámých koeffi- 

 cientu platných pro osvětlení, jehož právě bylo dosaženo). 



Správné procentuálně klesnutí úchylky dáno je výrazem 



^""""^ . 100. 



An 



Poněvadž se jedná jen o nepatrné korrekce, můžeme předpokládati, 

 že rozdíl korrekcí počítaných koefficienty (I.) platnými pro desku 

 neosvětlenou a desku tak osvětlenou, že její klesnutí je 



Nn — n^ 



Nn 



. 100%, 



t. j. výraz n„ — w^ je k rozdílu korrekcí počítaných dle koefficientu 

 platných pro desku neosvětlenou a pro desku tak osvětlenou, že 

 úchylka klesla o 46%, t. j. výraz nn — %, v témž poměru jako veli- 

 kosti osvětlení (dané procentuální změnou úchylky), tak že platí: 



(w„ — W;,) : (n„ — no) = —^ — - . 100 : 46. 



Z toho plyne: 



- (1.17n„— 2,17no)A„ 

 **"- 2,17n„ — 2,17w„ — 2V^. 



Pro takto nalezenou konečnou úchylku n^c byla nyní určena pro- 

 centuální změna 



p- ^^^^-^ .ioo 



Nn 



