Theorie dvou spřaž. oscilliijících kruhů se zvlášt. zřetelem k měření útlumu. 7 



(9) 



obdržíme 



Máme-li na zřeteli, že pro í z=: 00 jest 



V,= V, = ^-^ = ^^Oit=^), 



a) 2â,^ (1,1) ^]c,,b a n,2)-k,,r (1,2) = j-b,V,^' 



b) 2ô,t (2,2) -k,,b<^ (1,2) + Ä;2ir(l,2) = ^b,V,,' 



c) 2Ô,i;(l,2)-b,(^(i,2) +r(l,2) - — -Lk,_^bl\,^ 



d) 2d,íí;(l,2) + Ď, (7(1,2) -t(1.2) =: - ^A^^ÔK,^ 



e) x(\,l)—\.aiX,2)-b,^(l,l)—k,._b^(l,2) 



f) -Kai^l)-^ 1(1,2) -2d,r (1,2) = 



(10)^ =-K^Í^(l,l)+b,Í>(U2) 



g) xi^,2)~Kaih2)^h^i^,^)-k,^brl^{l,2) 



h) -^,,;t(2,2) + ;t(l,2) + 2d;r(l,2) = 



= -k,,bt(2,2)-i-b,4^(l,2) 



O è,qp(l,l)-A,2&qp(1.2)=zzi/;(l,l) -A,.,tp(l,2) + ď, l\,' 



j) -\,bcp (1,1) -^b,cp (1,2) = 



= 4>(l,2)-k,,xP(l,l) — 2â^y(l,2) 



k) b,cp(2,2)-\,bcp(i,2)z:ztl;(2,2)-k,,ip(l,2)-i-ô,V,,' 



1) -A„&gp(2,2) + è,gp(l,2) = 



= î/; (1,2) — Ä,2 i/; (2,2) + 2d, (7(1,2) 



Vyloučíme-li (7(1,2) z rovnic (lOa) a (IOíj) a tutéž neznámou 

 z (10Ô) a ilOd) obdržíme: 



[ 2d^b.,il)(l,l)\-2k,.J,,b^(12)—\^(b„ — b)r(l,2) — 



= l-(b^b,-k-^b^)V,,\ 



^^^^ \ 2â,b,i;(2,2)-\-2h,d,bt(l,2) + k^,(b,-b)T(l,2)^ 



= ^(b,b,-kH-^)V,,\ 



Vyloučíme-li z (lOe) a (10/) . . . ;ř(l,l), 

 z (10^) a (10Ä) . . . ;í(2,2). 



