Theorie dvou spřaž. osciJlujících kruhů se zvJášt. zřetelem k měření útlumu. 13 



Dosazením těchto hodnot do rovnic (22) a (26) vychází: 

 (34) ;í(2,2)r= 



(1 - Ä^) 4d;d, [(Ď, - b,y + 4 {d, + d\) (ô\b, + ô\\) + 



+ ďř'-(;<^,eo. + d,o,)^] , 



(35) 9(2,2) = 



^ ^2 >^Lž>:[(^,^2 + ďA) + (&x-ž^oJ ď,] 



Násobíme-li tí;(2, 2) . . . C^, ;k(2,2) ... -^ C,j a zavedeme-li 



Q 



í* — 1_^ ^ — i ^ — _4_ 



a majíce na zřeteli, že 



'^21 — /^ 7- — W-^2i"-2 



obdržíme : 



(36) '^•(2, 2) = %gl^^ • 

 —^,^ + (^1 + ^2)' 



(37) X(2,2)= AJhr'C.^'^CfK . 



(1 — F)í>2 40','^2L,:3 



»., 1*^ — 2#, (1+2 ^,^;) r + (-»1 4- '»2) (1 + 4 ^,#,) 



(38) 9P (2, 2) _ 4:^;^—— • 



(^, - »,) ž*^ - 2 ^, r + (^, 4- ^2) 



(1 + 4^.^)é--2(^,-f ^.>, j2+^)i*+(^,+^,)^ (4^^y 



