Theorie dvou spřaž. oscillujících kruhů se zvlášt. zřetelem k měření útlumu. 29 



podmínku, že (-^,+^2)^ j^ ™^lé proti 1 smí býti ^—^ řádu jednot- 

 ní '^2 

 kového a tedy (předpokládaje ne příliš velkou různost mezi ■O-j^ a d'^) 



¥ všeobecně nepatrné proti 1 (t. j. pod 1 proč, a tedy ^"rádu desetin 



jednotky). Patrno, že mez tato pro k je dosti nízkou. 



Bylo by tedy snad žádoucno znáti methodu, jak z resonanční 

 křivky by se daly příslušné veličiny stanoviti pro koefíicienty ještě 

 větší, jdoucí do desetin jednotky (jakých se užívá v telegrafii bez 

 drátu). Methoda tato neměla by však valné praktické ceny, neboť 

 jakmile dostoupí k^ značnějších hodnot, jest energie sekundárního- 

 systému již ne nepatrná proti energii systému primárního (jak pa- 

 trno z rovnice 155) a energie tato změnou v systému sekundárním se 

 mění. Tím nastávají během měření změny v systému primárním a 

 s nimi vystupuje závislost odporu jiskry na intensitě proudu a jeho 

 průběhu. Kdybychom se omezili pak na rozladění jen nepatrná (čímž 

 i změny v primárním systému budou nepatrné) obdržíme jen nepatr- 

 nou část velice ploché nyní křivky, tak že bychom z ní mohli sotva 

 příslušné veličiny i jen velmi zhruba ustanoviti. 



Uvážíme-Ii, že v telegrafii bez drátu třeba voliti uspořádání 

 takové, aby energie v sekundárním kruhu byla hodné značná, pak 

 následkem značné závislosti odporu jiskry od kapacity, ^) a tím 

 i energie v primárním systému, nutno hodnoty nabyté při nepatrném 

 koefficientu k považovati jen za značné hrubá udání faktického stavu 

 při telegrafii bez drátu. 



Jediná možná cesta určiti skutečný útlum za těch poměrů, kdy 

 značná část energie primárního systému se konsumuje v systému se- 

 kundárním, jest ustanoviti jej při neproměnnosti obou těsně spraže- 

 ných kruhů. K tomu hodil by se třetí kruh velice volné s některým 

 z nich spřažený. Pojednání o tomto případu vymyká se však z rámce 

 této práce a vyžadujíc separátního zpracování, uveřejněno bude samo- 

 statně. 



III. Spřažení direktní kapacitou. 



Pro spřažení direktní třeba klásti do všeobecnějších rovnic 

 (1-28) 



(114) L,, = L,,=0 

 a tedy : 



(115) Ä,2 = Ä;2i=0 k^=:k^^k^^ = bz=:ao, 



*) G. Rbmp: Ann. d. Phys. 17. pg. 627, 1905. 



