Theorie dvou spřaž. oscillujíeích kruhů se zvlášt. zřetelem k měření útlumu. 33 



jakmile se dokáže, že 



(127) 



|/'(o) 



>ri2(n 



v celém užitém intervallu, aneb že 

 (128) 





[Ve skutečnosti jest mez tato ještě vysokou, poněvadž výraz 

 iž(|*) nabývá značnějších hodnot jen při stanovení výrazu, plynoucího 

 z resonanční křivky, tam však zase následkem počítáni oboustranného 

 (z šířky) se výrazy s lichými mocninami |* z velké části ruší.] 



Funkce /(I*) má v obou našich případech tvar: 



(129) ,(,.)^i. ^- + u-w^+A.r+x,. 



a tedy: 



f(o) = ^ 



(130) f(o) = 2Xk,-\-l, 



Dosadíme-li hodnoty (129) a (130) do rovnice (124) obdržíme 



,. Rit) _ Ar , r 



rio) l-Al* ' (I-AIT 



(131) A(A,A,+AA,4-A,) + A3A,r 



3 A2 Ao -f- 2 A Aj + A^ 



Abychom stanovili velikost tohoto výrazu pro naše specielní 

 případy, učiňme již nyní předpoklad, který později tak jako tak by- 

 chom musili připustiti, totiž že 



(132) (0-j + ^,y < 1 



a mimo to, poněvadž se jedná jen o hrubší určení, A_^l. Pak do- 

 staneme : 



VSstník král. české společnosti nauk. Třída II. 3 



