4 XXI. F. Vejdovský: 



Na žádný způsob však Demuže náš autor připustiti, že by sy- 

 napse byla artefaktem, reagenciemi vyvolaným a spíše vysvětlena 

 sblížením chromosomů. 



Po WiNiwARTEROvi jsou to zvláště manželé A. a K. E. Schrei- 

 nero ví, kteří 1904 a 1905 u Myxine, 1906 u Tomopteris a téhož 

 roku u Salamandry a jiných obratlovců podélné snoubení chro- 

 mosomů vystihli. Kopulaci ovšem v prvých pracích neudávají, ale na 

 určitých obrazech kreslí jednotná tlustá vlákna, jmenovité u Tomo- 

 pteris, Salamandry a Myxine. Ü Tomopteris, kde jest ve spermato- 

 goniích 18 chromosomů, nastává po parallelním sjednocení po 2 

 pouze 9 „bivatentních" chromosomů, což ovšem není úplně jasným 

 vzhledem k redukci numerické, která jen úplným splynutím může nastati, 



R. 1905 pozoroval parallelní „konjugaci" u Amphibií i Jansens^ 

 jako i dříve Schönfeld (1901) ve spermatocyteeh (?) býka. Maréchal 

 (1904) v oocytech (?) Selachií, Treťakov (1904) u Ascaris megaloce- 

 phala, BoNNEviE (1905) u Enteroxena, Lerat (1905) u Cyclopa, Ste- 

 vens (1905) u Sagitty a mšic, Marcus (1906) u Ascaris canis, man- 

 želé A. a K. E. Schreineeových (1906) současně s Grégoirem a Be- 

 tonem u Ophryotrochy. Ovšem nebylo při této konjugaci pomýšleno 

 na rsdukci počtu chromosomů, nýbrž spíše jen na prostředek, jenž 

 vede k dělení redukčnímu. 



Jest ku podivu, že vzhledem k tolika, namnoze přesným údajům 

 a pozorováním o parallelním snoubení chromosomů mohly se objeviti 

 práce, popírající tuto význačnou věcnou skutečnost. Leč lze to vy- 

 světliti utkvělými názory ze starších zkušeností při sledování dělení 

 somatických buněk a zraní spermatogonií obojživelníků, o kteréžto 

 pochody hlavně se Meves proti zprávám výše jmenovaných autorů 

 opíral, tvrdě, že to, co se označuje za parallelní sblížení chromosomů 

 a jich kopulaci, není ničím jiným, než podélným štěpením, které se 

 dle něho velice záhy odehrává a jak dovozuje „in den Fäden prae- 

 formiert ist". Což ovšem jest důvod nad jiné chabý a vůči faktům 

 na široké basi pozorování o kopulaci založeným nemůže obstáti. 

 Věcných důvodů Meves neuvádí, stále a všudy se dovolávaje zkuše- 

 ností Flemmingových a svých, které však nijak nestačí ku vyvrácení 

 skutečné kopulace. Dle mých vědomostí, získaných na spermatogenesi 

 amerického mloka Batrachosepse *) a domácí Salamandry, nejsou tyto 



^) Před 3 roky zaslal mné přítel G. Eisen ze San Frandska asi 100 kusů 

 tohoto pěkného mloka v únoru. Z počátku dařilo se zvířatům dobře a krmení 

 mšicemi z Pelargonií mělo za následek, žesegonady dobře vyvíjely. Později však 

 mlokové, živeni mšicemi švestkovými, vzaly rychle za své. 



