Podélná kopulace chromosomû jakožto podklad pro analysi jádra buněčného. 13 



2. Na povrchu tohoto podkladu achromatického vine se chro- 

 matická hmota spirálně. Dle délky chromosomu nalézám 2—4 závity 

 chromatické, jež se jeví jako dosti vysoká šroubovnice. 



3. Spirála barví se intensivně v safraninu i železitém haemato- 

 xylinu a ukazuje, že netvoří vlákno souvislé^ hladké, nýbrž na celém 

 povrchu drsné, čehož příčina jsou jemná zrnéčka chromatická, chromiolyy 

 jakožto poslední viditelné komponenty chromosomû. 



Před dělením spermatogonií vzrostou jádra dvojnásobné a rov- 

 něž značně se prodlouží chromosomy, zvláště ony 2 nejdelší páry 

 {A, a — B, b) i accessorní Chromosom. Při tom lze znamenati, že 

 dosud achromatická osa chromosomu počíná se temněji barviti, a 

 ukazuje, že se skládá z hmoty homogení. Při tom však dobře lze 

 ještě sledovati vnější spirálu chromatickou. Tyto rozdíly v substrátu 

 achromatickém a chromatické spirále lze ovšem rozpoznati pouze na 

 praepparátech barvených brazilinem neb safraninem a gentianou. 

 Užije-li se železitého haematoxylinu, zbarví se veškerá hmota chro- 

 mosomû intensivně černě a nelze pak mluviti o substrátu chromatické 

 spirály. 



Posléze upraví se chromosomy v aequatorialní rovině vřeténka, 

 barví se intensivně a nelze pak činiti rozdílu mezi oběma 

 substancemi, z nichž se skládají. Nastává pak dělení, vznik nových 

 jader dceřinných a vše se opětuje dle stejných pravidel ve všech 

 generacích spermatogonií, které však čím dále tím jsou menší, jakož 

 i jich chromosomy, které však předce i v poslední generaci podržují 

 svou samostatnost, byť i pro nepatrné rozměry spirálu chromatickou 

 nelze tak snadno sledovati. 



Tyto malé buňky dále se nemohou děliti, nalézajíce se v ja- 

 kémsi stadiu neschopnosti dalšího vývoje, čili v depressi. Vybaví se 

 z ní pozvolným růstem jádra, kdežto cytoplasmatický obal jeho zů- 

 stává jako dříve omezený na uzounký vnější pás. Růst jádra je pro- 

 vázen vznikem hojné šťávy jaderné, jež naplňuje jádro. Bývalé krátké 

 a tlusté chromosomy vzaly za své a místo nich objevují se teničké, 

 spirálky, postranními výběžky mezi sebou anastomosující, takže se 

 zdá, jakoby jádro bylo naplněno jemným sítivem achromatickým, pro- 

 vázeným intensivněji se barvícími zrny chromatickými. Nijak však 

 není vyvinuto jediné vlákno teničké, aby tvořilo klubíčko č. spirém 

 — t. zv. leptotení stadium — jak v jiných případech bylo sledováno 

 a jak sám jsem v „Neue Untersuchungen" na pevno konstatoval a 

 vznik jeho vysvětlil. 



