Podélná kopulace chromosomů jakožto podklad pro analysi jádra buněčného.] 7 



praeparátů mladičkého základu varlete kocoura, v němž shledal jsem 

 follikule naplněné jen dvěma stadií buněk, totiž leptoteních a synapteních. 

 Poslední daleko více převládají, jsouce stejnoměrně rozděleny i na 

 periferii i v ceutru spermarií, čímž vyvrací námitku Mevesovu, že 

 synaptení jádra bývají prý jen v centru varlat (u mloka), kam fixační 

 tekutina tak rychle nevnikne. 



Jak tedy lze vysvětliti synaptocyty v tak převládajícím množství 

 na podzim u Fridericie a v mladistvých varlatech u kočky, zrovna 

 tak jako v mladých stadiích u strunovců, kde dotyční mladí červi ve 

 stavu cizopasném jsou naplnění jen spermatogoniemi a synaptocyty? 

 Dle mého názoru jest tento stav synapteních jader jakýmsi klidem, 

 v němž buňky přečkávají buď zimu (Fridericie), aneb setrvávají delší 

 dobu, než vývoj celého zvířete dále pokročí (kočka, strunovci). Sy- 

 naptocyty regulují tedy vývoj varlat, aby se zde dříve nevyvinuly 

 spermie, než stav organismu toho dovoluje. 



Že u Dectica jsou jádra synaptení jen krátce trvající fasí ve 

 vývoji varlat, vysvětluje se tím, že byly zkoumány za vysokého leta 

 a v individuu, jež blížilo se k dokončení metamorfosy, kdy mělo zapo- 

 číti již činnost pohlavní. Synaptocyty zde skutečně rychle prodělávají 

 obě dělení zračí, mění se ve spermatidy a i hojná zralá spermata 

 naplňují follikule varlatové, jak ostatně je známo též u ostatních 

 hmyzů i ve stadiích larvových. 



Co podmiňuje parallelní splýváni chromosomů ve stadiu vlákének? 

 Vidéli jsme, že se skládá každé vlákno z chromomer za sebou jdou- 

 cích. Při kopulaci sjednotí se tyto chromomery obou vláken ve spo- 

 lečné uzliny, z čehož jde, že stejný počet těchto chromomer v kaž- 

 dém vláknu jest přítomný, jak již Schreinerových (1906) předpoklá- 

 dají, : naše chromomery jakožto „Chromatinkörnchen" označujíce. Oni 

 „konjugaci" obou vláken vykládají jakožto účinek přitažlivosti těchto 

 „zrnek", ovšem ale ponechávají samostatnost obou vláken až do doby, 

 kdy se při prvém dělení zračím od sebe odloučí. Dle mých pozoro- 

 vání jsou' tu pochody zcela jiné a důležité pro posouzení významu 

 kopulace chromosomů. 



Při kopulaci sjednotí se pouze chromomery, jež samy o sobě 

 nejsou prostá zrnka chromatinu, nýbrž komplexy malinkých tělísek 

 zrnitých, které se při kopulaci vzájemně smísí. 



Po tomto úkonu nastává zveličení jednotlivých chromomer, jež má asi 

 příčinu v nastalém růstu zrníček, č. chromiol. Tyto se upraví v řady po 



Věstník kríll. české spol. nauk. Třída II. 2 



