Vliv předčasného vyhasnutí jiskry na měření útlumu. 7 



. A 1 B 4 x 1 i x 4 (x 2 -j- a? 3 ) — A B s V x s Oi + x A ) 



i x i + x a) (#2 + x z) 

 _ 2 h n V w b, 2 [2 (ď^^a 2 + ^"gV) - M & i + K) ( ď i<o a + ď a<» i)1 



(?1 + ?f) (*2 "t %)( X 1~ X í) 1&—XJ ( X 2 — X s) ( X l -X X )( X <1— X Ù (*«— **) 



Společný jmenovatel těchto výrazů jest 



N — (x 1 — x 3 ) l (x 1 -f x 2 ) (x 3 — x t ) (a?! 4- a? 3 ) (a?, 4 # 4 ) (a: 1 4 a? 4 ) (* a + x 3 ) 

 (x 1 x 3 ) (x 2 x 4 ) (íc : # 4 ) (# 2 ■ # 3 ) 



= 16 i â^œ. [(&, — K) 2 + 4 (d x -f d 2 ) (^6, + ď^J] 

 [(&! - Ď 2 ) 2 4 4 (a, - d 2 ) (*& - ó\b. 2 )] 



Pro hledaný integral platí 



T 



NÍ \\'V\àt = 



o 



+ 4 »A*« WK&i ~ M 2 +4^ 4 ď 2 )(d\& 2 4^'Al « - 2 ' ST • 

 ( b x \p x -d 2 )o, +(^6, -ďA)] 



— d\ [ft^öj — o 2 ) 4- 2 d : (d,o 2 — d.o,)] cos 2 ra^. 



— 2 djCjj [ďjftjj 4 d 2 o,] si» 2 c^T} 

 + 8 i d, 03^2, F 10 2 6 ° T e - (* + ' 5 *> 2 ' . 



[{2(^0, -<W «^ + *Á) 4-ft s (& t -y (Í.+ÍA+B.M 



cos ( co l 4- «2) ^ 



4 {2 (d>,v - d^ 2 ) + b 2 {b, 4 6 2 ) (d> 2 - d^)} 



sin («i ]4 ^2) T~\ 

 [{2 (dA - d^) (d , M-<W+*, (»i - &,) (6, 4 d x d 2 - fl, lfl , f )} 



COS (CJj — Û3 2 ) T 



I 4 {2(d 1 o J ô 2 2 4d 2 a Î2 ô 1 2 ) — 2 (ö 1 4o 2 )(d 1 (o 2 4-d 2 c ai )}s*w(cj 1 -ö 2 )7 1 ]} 



Pravděpodobně vyhasíná jiskra v době, kdy proudová intensita 

 v primárním kruhu jest nullová,*) t. j., když oscillace v primárním 

 kruhu proběhly celý počet půlkmitů. Pak je: 



(6){ 



*) Kdyby i vyhasnutí nedalo se zrovna v minimu intensity, nemění se tím 

 další výrazy znatelně, neboť zvětšuje se tím působení primárního kruhu pouze 

 o onu krátkou dobu, jež uplynula od proběhnutí minima až do onoho času, kdy 

 jiskra vyhasla. Vzrůst tento možno pak rozhodně zanedbati, proběhlo-li aspoň 

 několik kmitů, až do vyhasnutí jiskry, což projevuje se v našich výrazech tím, 

 že vliv vzrůstu objeví se jen v členech korrekčních. 



