12 



I. Dr. B. Macků: 



(12) 



^(^l^Jniax - — 



_L iJ ^V l0 ^b l 1 



4^^ 2 L 22 2 



H»i+»*) 



1-1 + 



3Ô.T' 



■2áiT 



Srovnárne-li výraz tento s oním pro zanedbatelně malou hodnotu 

 #2, je patrno, že v nynějším případě jest klesnutí předčasným vyhas- 

 nutím způsobené značně menší. 



Pro redukovanou resonanční křivku vychází nyní (se zřetelem 

 k tomu, že v korrekcích možno psáti ^^z^) 



13) n — 



+ [ 



2(^ + 0.) 



1 + 



2e-^ T 



^ 2 



e -2ô L T 



Slil 



2(«i + 02 



ó\T 



3 s}n wr+* 2 ) 



ô\T 



cos 



* Ô T4--Ó 7 



2 (*! + *,) 



Též zde platí dřívější věta, t. j. že všechny resonanční křivky, 

 měřené kruhem jehož útlum je přibližně roven kruhu primárního, 

 jsou si podobny, nastane-li vyhasnutí při klesnutí amplitudy na tutéž 

 procentuální hodnotu. 



Pokud se týče velikosti deformace resonanční křivky je ze srov- 

 nání nynějšího výrazu s předešlým patrno, že deformace jest 

 značně menší, a to zhruba asi taková, jako kdyby se doba do 

 vyhasnutí zdvojnásobila. 



Jako příklad budtež udány hodnoty pro d\T=2. 



1-18 



8 0-7 

 1-15 1-13 



0-6 

 1-11 



05 

 1-10 



0-4 

 1-06 



0-3 



1-04 



0-2 



103 



střed 1-11 



Z příkladu tohoto je patrno, že v tom případě, kdy vy- 

 hasnutí neděje se dříve, než klesla původní potenciá- 

 lová amplituda asi na 7°/ původní, vychází resonanční 

 křivka velmi blízko*) normální je-li naměřena kru- 

 hem, jehož útlum je asitýž, jako kruhu primárního 

 a nalezené z ní hodnoty pro redukovaný útlum jsou 

 velmi blízko rovny hodnotám správným. 



*) Se střední chybou asi 2-5%, t. j. asi v mezích pozorovacích chyb. 



