16 I. Dr. B. Macků i 



effektů v kruhu bez kapacity, vychází táž jako z resonanční křivky, 

 byl-li za základ vzat útlum (#,), stanovený z resonanční křivky, 

 správně však, známe-li správnou hodnotu původního útlumu. 



II. Část pokusná. 



Nabíjení kapacity kruhu primárního dalo se velkým induktoriem 

 o 45 cm doskoku od f m y Max Kohl, napájeným městským proudem 

 střídavým (110 volt, 50 obrátek). Induktorium bylo kapacitou při- 

 bližné naladéno na kmitočet městského proudu. 



Kapacitu kruhu primárního tvořily dvě shodné, vedle sebe 

 spojené lahve ze skla flintového o celkové kapacitě 5*28 10 -3 Mf 

 (pro užité oscillace) a nepatrném redukovaném útlumu z hysterese 

 (asi 0"0020). Samoindukci tvořila skoro úplně cívka z 2 mm drátu 

 měděného (20 závitů o průměru 7*1 cm). Mimo to obsahovala výbo-* 

 jová dráha jeden závit téhož drátu o průměru 7*0 cm se dvěma 70 cm 

 dlouhými, 0*5 cm od sebe vzdálenými dráty přívodními. Kruh tento 

 působil indukcí na shodný kruh v kruhu měřícím v proměnné vzdá- 

 lenosti nad ním umístěný. Celková samoindukce byla 20400 cm. Ji- 

 skřiště sestávalo ze dvou shodných prstenů zinkových o vnějším prů- 

 měru 75 cm a tlouštce kovu 2*3 cm. Případná záměna jiskřiště je 

 na příslušném místě udána. Vkládaný odpor byl z drátu argentanového 

 (0'2 mm v průměru) v lázni olejové. 



Kruh měřící skládal se z proměnné kapacity od f m y H. Boas 

 (kalibrované methodou Maxwellovou), z cívky samoindukční z drátu 

 2 mm měděného (35 závitů o průměru 11 '2 cm) a kruhu s dlouhými 

 rovnoběžnými dráty (shodného s kruhem v primárním oscillatoru) 

 k docílení vhodné vzájemné indukce. Celková samoindukce byla 

 87200 cm. Vzájemná induKce měněna mezi 15—60 cm, dle velikosti 

 útlumu v kruhu měřícím, vždy byla však tak malou, že bylo možno 



Je 2 

 výraz -r-Ersr P r °ti 1 zanedbati.*) Vkládané odpory byly z tenkého 

 4 tfj # 2 



drátu (0 02 mm) konstantanového. Thermoelement utvořen skřížením 

 drátku konstantanového a platinového (průměru 0*02 mm) a vepjat 

 do zvláštního kruhu (bez kapacity), jehož induktance byla pro užitý 

 kmitočet velká proti odporu th.ermoelementu. Kruh tento spřažen 

 volně se samoindukční cívkou kruhu měřícího. Následkem velké indu- 

 klance měří se thermoelementem přímo proudový effekt v kruhu mě- 

 řícím. Galvanometr použit od f m y Edelmann principu D'Arsonwalova. 



*) Tím zabráněno vzniku Wie no vy deformace (viz str. 26.) 



